Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

В квітні 2024 року представник позивача звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з позовом про зобов`язання відновити залишок грошових коштів на банківському рахунку, який належить позивачу без урахування платіжних транзакцій та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу усумі 10000 грн. Як на підставу позовних вимог зазначав, що між сторонами укладено договір №SAMDNWFC00051338454 від 16.05.2019. На підставі цього договору позивачеві було видано платіжний засіб (картку), на якому було встановлено кредитний ліміт (карта № 52185722 2203 1382). 07.05.2023 в період часу з 05:46 год до 14:55 год, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, [PERSON] викрав у пана [PERSON] вказану вище банківську картку і мобільний телефон і таємно викрав грошові кошти з вказаної картки на загальну суму 133 467,95 грн, зокрема: 1) здійснивши зняття готівки в банкоматі АТ «Ощадбанк», що за адресою: м. Львів, вул. Валова, 9, о 05:46 год. в сумі 2000,00 грн, о 05:47 год. в сумі 10000,00 грн, о 05:48 год. в сумі 10000,00 грн, о 05:49 год. в сумі 10000,00 грн, о 05:50 год. в сумі 10000,00 грн; 2) здійснивши зняття готівки в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, 3, о 05:53 год. в сумі 20000,00 грн; 3) здійснивши зняття готівки в банкоматі АТ «Кредобанк» за адресою: м. Львів, площа Катедральна, 5, о 05:56 год. в сумі 2000,00 грн, о 05:58 год. в сумі 2000,00 грн, о 05:59 год. в сумі 2000,00 грн, о 05:59 год. в сумі 2000,00 грн, о 06:00 год. в сумі 2000,00 грн; 4) здійснивши переказ грошових коштів через термінал самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», що за адресою м. Львів, вул. Петлюри, 2А, на іншу банківську картку, о 08:40 год. в сумі 2517,59грн, о 08:41 год. в сумі 7955,58грн, о 08:42 год. в сумі 8761,21грн, о 08:44 год. в сумі 15981,90 грн, о 08:45 год. в сумі 7754,17грн; 5) здійснивши покупку в ТОВ "Комфі Трейд", що за адресою: м. Львів, вул. І. Виговського, 100, о 10:08 год. на суму 17142,00 грн; 6) здійснивши безготівкову оплату за допомогою «PayPass» за товар в магазині «Продукти», що за адресою: м. Львів, вул. Крехівська, 10, о 14:50 год. на суму 1115,50 грн; 7) здійснивши безготівкову оплату за допомогою «PayPass» за товар в магазині «Воїн», що за адресою: [ADDRESS] , о 14:55 год. на суму 2240,00 грн. Ці обставини підтверджуються вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2023, який набрав законної сили (додається). В результаті цього на рахунку позивача утворилася заборгованість на вказану вище суму. Викрадені грошові кошти не є власними коштами позивача, а є кредитними коштами. Позивач звертався до відповідача із вимогою повернути безпідставно списані кошти на рахунок позивача, однак відповідач відповів відмовою. Посилаючись на ст. 1073 ЦК України представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 29 квітня 2024 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача. Позовні вимоги не визнав в звязку з їх безпідставністю. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач 29.08.2013 р. (копія додається) підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», погодившись з тим, що ця Анкета- Заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, та в такий спосіб підтвердив укладення між позивачем та AT КБ «ПриватБанк» (відповідачем) Договору про надання банківських послуг. Окрім цього, Позивач з 2018 р. щорічно підписував Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк». Копії заяв від 09.04.2021 р. та 03.03.2023 р. додаються. Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до чинного законодавства України Банк здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови), які розміщуються на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. "Умови та Правила надання банківських послуг", є публічно доступними і розміщенні у вільному доступі на інтернет-сайті АТ КБ «ПриватБанк», а саме : www.privatbank.ua, та в разі необхідності у порядку, передбаченому статтею 85 ЦПК України , суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. З 03.03.2023 р. Позивач встановив в АТ КБ «ПриватБанк» фінансовий номер телефону: [NUMBER] вказаний у Анкеті заяві Позивача від 03.03.2023 р. Відповідно до Анкети від 03.03.2023 р. (розділ «Угода про використання простого електронного підпис») Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будьяку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер [NUMBER] . Згідно Умов та правил п. 1.1.1.71. Фінансовий номер телефону Клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений Клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть виконуватися платіжні операції. Підтверджується Клієнтом під час активації банківської послуги за допомогою POS-терміналу у відділенні Банку, банкоматі, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІНкоду платіжної картки і sms-паролем, а також у Системі «Приват24» Банку (у разі зміни логіна користувача). Відповідно до умов та правил, платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Умовами та правилами передбачено, що держатель карти несе відповідальність за всі операції, що супроводжується авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Держателя карти в Банк і заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції , які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Карти в Стоп-Лист платіжною системою. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Слід зазначити, що згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути відкликана платником у будь-який час, але не пізніше настання моменту безвідкличності платіжної інструкції відповідно до цього Закону. (п. 7 ст. 42 Закону № 1591-IX) Пунктом 1 ст.45. Закону № 1591-IX передбачено, що платіжна інструкція може бути відкликана: 1) платником - під час дебетового або кредитового переказу до моменту списання коштів з рахунку платника, за умови погодження з надавачем платіжних послуг платника, а в разі ініціювання дебетового переказу - додатково, за умови погодження з отримувачем; 4) платником - до настання дати валютування, за умови надання розпорядження про відкликання платіжної інструкції до кінця операційного часу, що передує даті валютування. Пунктом 2 статті 45. Закону № 1591-IX встановлено, що після списання коштів з рахунку платника або настання дати валютування платіжної інструкції для ініціатора настає момент безвідкличності платіжної інструкції. На момент звернення Позивача до банку, кошти з його рахунку були списані, а тому настав момент безвідкличності платіжної інструкції. Позивач надалі користується послугами відповідача, та визнає факт користування платіжною карткою. Активація ним карток та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування. Згідно з п.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач зобов`язаний, зокрема, зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням визначенні Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» (затверджена - Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164) (далі - Положення №164) . Частиною 1 пункту 136 розділу VII. Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення №164, встановлено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Пунктом 140 Положення №164 встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. Аналогічна диспозиція норми права зазначена в пункті 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» (надалі - Закон), а саме, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. Згідно п. 2.1.4.5.2 Умов клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Пунктом 2.1.4.12.8 Умов встановлено, у разі, якщо Клієнт дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Відповідно до п. 2.1.4.12.3 Умов Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних. Пунктом 20 ст.38. Закону № 1591-IX, встановлено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: «4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в справі можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, а також держава. Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за заявленими позовними вимогами. Визначення відповідачів, предмета й підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Відповідно до вироку Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2023 справа №461/3698/20, №1-кп/461/80/23, своїми протиправними діями [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 135467,95 гривень. Тому АТ КБ "ПриватБанк", який не порушував прав [PERSON] та не порушував договірні відносини між сторонами. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, є доведений факт вчинення відносно [PERSON] [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.3,4 ст. 185 КК України та спричинення майнової шкоди саме на суму 135467,95 грн., що виявилося у викраденні грошових коштів з карт-рахунку [PERSON] використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № [NUMBER] , шляхом зняття готівки в банкоматах АТ "Ощадбанк", АТ КБ "ПриватБанк", АТ "Кредобанк", здійснивши перекази грошових коштів через термінал самообслуговування АТ КБ "ПриватБанк", здійснивши покупку в ТОВ "Комфі Трейд" здійснивши безготівкову оплату за допомогою "PayPass". Судом в кримінальному провадженні було встановлено факт викрадення коштів із застосування спеціального платіжного засобу - банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" №5218572222031382, тобто було використано фізичне пред`явлення картки в банкоматах, терміналах та в магазині. Відповідно з проведеною перевіркою було встановлено, що операції за картрахунком Позивача здійснені з правильним вводом ПІН-КОДУ, тобто була проведена електронна ідентифікація самого спеціального платіжного засобу та авторизація операцій по карті. При цьому Позивач, до вчинення [PERSON] злочину, знімав кошти з картки № [NUMBER] з використанням ПІН-КОДу. Приклади операцій позивача через банкомат зі зняття готівки по карт-рахунку ( [NUMBER] ) карта № [NUMBER] : ДАТА та час № КАРТИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПЛАТЕЖУ СУММА ОПЕРАЦІЇ операції 01.05.2023 [NUMBER] Зняття готівки в банкоматі: - 3000 грн. 09:18 04.05.2023 [NUMBER] Зняття готівки в банкоматі: - 1000 грн. 15:04 06.05.2023 [NUMBER] Зняття готівки в банкоматі: - 2000 грн. 12:04. Відповідно з ч. 4 п.20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач зобов`язаний, зокрема, не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Посилання позивача на практику судів вищої ланки не впливає, оскільки вказана практика описує обставини справ які відрізняються від обставин справи яка розглядається. В даному випадку Позивач є Потерпілим в кримінальній справі, йому завдана матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок особи яка її завдала. Окрім цього практика на яку посилається позивач зводиться до виконання операцій без фізичного використання картки, що не відповідає обставинам справи яка розглядається. Відповідно вироку Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2023 (справа №461/3698/20, №1-кп/461/80/23) цивільний позов у кримінальному провадженні [PERSON] заявлено не було. За змістом ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. За змістом ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, Позивач не надав доказів невиконання АТ КБ "ПриватБанк" своїх обов`язків відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» та Договору про надання банківських послуг, укладеного між Позивачем та Відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed