Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.\~В обґрунтування якого зазначає, що 12.12.2003 року між нею та відповідачем у Золочівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 204. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON] . Позивачка вказує, що на протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося і призвело до фактичного припинення між ними спільного ведення шлюбних відносин, разом вони не проживають, спільного побуту не ведуть. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Позивачка вказує, що на протязі останнього часу у неї з відповідачем наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, як чоловіка та дружини. На даний час, проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спроби примиритися свого результату не принесли, останнє спілкування з відповідачем виявилися безрезультатними, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без участі позивачки, позовні вимоги підтримує. Відповідач також в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 12.12.2023, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Золочівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 204, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~серії [NUMBER] , виданим 12.12.2023 Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, [PERSON] і [PERSON] є батьками. Згідно з ч. 1\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст.\~104\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved