Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. В обгрунтовання позовної заяви від 22.12.2023 року та уточненої позовної заяви від 27.03.2024 року зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується випискою з по господарської книги, однак за час свого життя [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно. Згідно виписки з по господарської книги №1637 від 20.11.2023 року наданої старостою Шевченківського старостинського округу №1 виконавчого комітету Кілійської міської ради на ім`я [PERSON] , 1958 року народження, який помер [INFO] , зареєстрований житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,1800 га, в т.ч. присадибна ділянка 0,1800 га. Згідно даних погосподарської книги № 11 за 2021-2025 роки.\~ Позивач, є дружиною померлого [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом та має право на спадкове майно.\~ Позивач прийняла спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого чоловіка, позивачу нотаріусом було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.\~ Відсутність у позивача всіх належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, в тому числі і зареєстрованих прав на нерухоме майно на померлого [PERSON] унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що зі свого боку стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , [PERSON] , померлому [INFO] .\~ - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житловий будинок - літ. А (житловою площею 83,9 кв.м. та загальною площею 159,6 кв. м.), навіс - літ. Б, гараж літ. В, сарай літ. Г, літня кухня - літ. Д, вбиральня літ. Е, надвірні споруди - № 1-6; замощення - І, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого зареєстрованого 10.10.1981 року Шевченківською с/радою Кілійського району встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 10.10.1981 року, про що було складено відповідний актовий запис № 24 від 10.10.1981 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », /а.с.6/. Згідно виписки з по господарської книги №1637 від 20.11.2023 року наданої старостою Шевченківського старостинського округу №1 виконавчого комітету Кілійської міської ради вбачається, що на ім`я [PERSON] , 1958 року народження, який помер [INFO] , зареєстрований житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,1800 га, в т.ч. присадибна ділянка 0,1800 га. Згідно даних погосподарської книги № 11 за 2021-2025 роки, /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селі Шевченкове Кілійського району Одеської області, про що складено актовий запис № 7 від 08.01.2014 року, /а.с.7/. Згідно виписки з по господарської книги № 1638 від 20.11.2023 року виданої старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради встановлено, що згідно даних по господарської книги № 12 за 2021-2025 роки [PERSON] , 1958 року народження, який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] із 1979 року до дня смерті. На день його смерті за вищевказаною адресою буди зареєстровані спадкодавець [PERSON] , 1958 року народження та [PERSON] , 1962 року народження дружина, /а.с.35/. Згідно заяви № 356 поданої 20.06.2014 року [PERSON] до Кілійської нотаріальної контори вбачається, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно заяви № 357 поданої 20.06.2014 року [PERSON] до Кілійської нотаріальної контори вбачається, що заявник усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовилась від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно заяви № 358 поданої 20.06.2014 року [PERSON] до Кілійської нотаріальної контори вбачається, що заявник усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовився від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.202023 року посвідченого державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1842 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , 1962 року народження. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: автомобіля марки DAEWOO, модель LANOS TF69Y, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , колір сірий, номер шасі(кузова, рами) № [NUMBER] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ № 5 ВДАІ ГУМВС в Одеській області 11 серпня 2010 року;\~- самоскид-С марки ГАЗ-САЗ 3507, 1986 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , колір - зелений, номер шасі(рама) № [NUMBER] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Ізмаїльським МРЕВ в Одеській області 22 грудня 2001 року;\~-причіп легковий-В марки ОДАЗ, 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , колір - зелений, номер шасі (рама) № [NUMBER] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Ізмаїльським МРЕВ в Одеській області 23 березня 2000 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2023 року винесеної державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на інше майно після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, /а.с.6/. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складеного 21.11.2023 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] встановлено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: житловий будинок - літ. А (житловою площею 83,9 кв.м. та загальною площею 159,6 кв. м.), навіс - літ. Б, гараж літ. В, сарай літ. Г, літня кухня - літ. Д, вбиральня літ. Е, надвірні споруди - № 1-6; замощення - І, /а. с. 11-16/. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76840304 від 02.05.2024 року сформованою Ренійською державною нотаріальною конторою встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 20.06.2014 року була заведена спадкова справа за №200/2014 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом за номером в реєстрі нотаріальних дій 1842 від 13.11.2023 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76840320 від 02.05.2024 року сформованою Ренійською державною нотаріальною конторою встановлено, що інформація в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , який помер [INFO] , як заповідача відсутня. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимоги позивача,\~щодо встановлення факту належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , [PERSON] , який помер [INFO] .\~ Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~ одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Відповідно до п. п. 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved