Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

22 квітня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості. При ухвалені рішення судом не було вирішено питання, щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. 30 квітня 2024 року адвокатом Сапсаєм О.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути із [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 270 ЦПК України розгляд заяви відбувається у порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та заяву, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року задоволено позов приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» заборгованість у загальному розмірі 30 022,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 342 грн. Однак при винесені рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 134 ЦПК України у позовній заяві, яка була першою заявою по суті спору від позивача, було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу, які позивач очікує понести в зв`язку з розглядом справи у розмірі 15 000 грн, та про те, що відповідні докази будуть надані у строки, передбачені ст. 141 ЦПК України. 30 квітня 2024 року після винесення рішення до суду надійшла заява адвоката Сапсая О.В. про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Водночас, розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься довіреність № 81/2023 від 22 березня 2023 року, копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю Сапсаєм О.В., договір № 308-20 про надання правової допомоги від 15 квітня 2020 року, додаткова угода № 2 від 30 грудня 2020 року, додаткова угода № 4 від 24 грудня 2021 року, додаткова угода № 6 від 19 грудня 2022 року, акт надання послуг від 26 квітня 2024 року, додаткова угода № 9 від 19 грудня 2023 року. Оскільки предмет позову є стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, суд вважає, що супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження. Отже, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена представником позивача сума судових витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. є завищеною і непропорційною до предмета спору. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи наведене, обгрунтованими і розумним розміром витрат на правову допомогу у справі, в якій предметом спору є стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію є 2 500 грн, які підлягають стягненню із відповідача. Оскільки при ухвалені рішення про задоволення позову приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості, судом не вирішено питання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

Outcome: approved