Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - адвоката Перетятька О.В. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. У зв`язку із тим, що останнім часом вони мають різний погляд на життя, виникають постійні сварки, протягом останнього року шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, у чоловіка є інша сім`я, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно ухвали від 08.04.2024 позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 10.04.2024 представником - адвокатом Перетятька О.В. подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.04.2024 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Представник позивачки подав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розірвання шлюбу, розгляду справи без фіксації судового засідання технічними засобами та постановлення рішення не заперечує. Відповідач подав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розгляду справи без фіксації судового засідання технічними засобами та постановлення рішення не заперечує. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що між сторонами 09.08.2016 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а/з № 1438), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачкою у позові, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини протягом останнього року. Відповідач подав суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved