Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з будинку. На обґрунтування вимог позивачка в заяві зазначила, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] , який належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2015 року, укладеного між нею та [PERSON] . Позивач не може в повній мірі володіти та розпоряджатись належним їй житлом, оскільки на будинок накладена заборона відчуження, яка зареєстрована 27.06.2006 року за №3385337 реєстратором Баштанською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення 8 від 10.07.1969 року колгоспу «Комуніст», при цьому власником даного будинку була вказана [PERSON] . З архівної довідки слідує, що в 1973 році була змінена нумерація будинків по [ADDRESS] та будинку [PERSON] був визначений номер 44 замість 36, а будинку [PERSON] 52 замість 44. Отже заборона відчуження стосувалась іншого будинку та іншої особи. При цьому колгосп «Комуніст» був реорганізований в агрофірму «Дружба народів», та, в свою чергу, в СТОВ «Трудівник», яке було ліквідоване. На підставі викладеного позивачка просила зняти заборону на відчуження з житлового будинку по [ADDRESS] . Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлялась вчасно та належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб; копію інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.03.2024 року; копію договору купівлі-продажу від 29.04.2015 року №299; копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.04.2015 року; копію архівної довідки архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 07.03.2024 року №К22-04/06; копію архівної довідки архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 25.03.2024 року №43-04/05), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачка набула у власність на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2015 року №299 у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконкому Баштанської районної ради народних депутатів від 18.09.1973 року №168 змінена нумерація будинків по [ADDRESS] та будинку [PERSON] був визначений номер 44 замість 36, а будинку [PERSON] 52 замість 44. Згідно з рішенням Баштанської міської ради від 27.10.2000 року №10 в [ADDRESS] . Позивач не може розпорядитись належним йому житлом, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис від 27.06.2006 року про накладення заборони відчуження на будинок по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , за повідомленням 8 від 10.07.1969 року колгоспу «Комуніст». Комплекс указаних обставин свідчить про те, що зареєстрована у відповідному реєстрі заборона на відчуження не стосується позивачки та належного їй будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому існування такої заборони є втручанням у здійснення позивачкою її права власності на належне їй нерухоме майно. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки заборона відчуження належного позивачці майна не має під собою правових підстав та створює перешкоди позивачці в розпорядженні належним їй майном, позивачка в праві вимагати усунення таких перешкод, що є підставою для задоволення позову. При цьому відповідач визнав пред`явлений до нього позов про визнання за позивачками права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу мають бути повернені з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст. 391 ЦК України та

Outcome: approved