Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Коломийської міської ради про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина за законом і до складу спадкового майна входить частка житлового будинку [ADDRESS] та частка земельної ділянки, що знаходяться за тією ж адресою. Позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка і оформила свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] . Однак, державний нотаріус Коломийської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку по тій причині, що частки спадкодавця та її, позивача, у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку не виділені. Про вказане нотаріус видала позивачу 28.09.2023 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Поскільки на спірну земельну ділянку виданий правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку, яким визнано, що спірна земельна ділянка є спільною сумісною власністю, то в неї, позивача, відсутній документ, яким підтверджується розмір її частки в даному майні. Враховуючи постанову КМ України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень», їй позивачу для державної реєстрації права власності на належну 1/2 частку даної земельної ділянки необхідно надати реєстратору договір про поділ спільного майна між співвласниками чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Оскільки на день смерті чоловіка їй.позивачу вже належала на праві власності 1/2 частка спірної земельної ділянки, і з врахуванням того, що вона, позивач успадкувала ще 1/2 частку цієї ж ділянки, яка належала її чоловіку, тому після його смерті, їй позивачу належить вся спірна земельна ділянка. Просить ухвалити рішення, яким визнати за нею [PERSON] , право власності в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON] , на земельну ділянку, кадастровий помер 2610600000:15:003:0005, площею 0, 0508 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - 01.05 для індивідуального садівництва. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак її представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без їхньої участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник Коломийської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якій прохав розглядати справу без участі представника та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. 18 лютого 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому (а.с.8). 22 лютого 2006 року на підставі рішення сесії Коломийської міської ради від 25.10.2005 року за №1977, [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0508 га, для ведення садівництва, яка розташована по [ADDRESS] (а.с.11) і в даному Державному акті зазначено співвласниів спірної земельної ділянки - позивача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , але їх частки у спільній сумісній власності, не виділені. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)(а.с.7). 20 грудня 2022 року державним нотаріусом Третьої Коломийської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 202/2022 і внесено відомості до Спадкового реєстру у зв язку із відкриттям спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.69,82) . 25\~вересня 2023\~року позивачу\~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~на \~ч.\~домоволодіння по\~ [ADDRESS] (а.с.17,105) Державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. 28.09.2023 р. ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку ІФ №111523 від 22 лютого 2006 року частка померлого у спільній сумісній власності, не виділена (а.с.21) На виконання ухвали суду від 19 грудня 2023 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори направлено копію спадкової справи № 202/2022, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 68-137). Частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України ) визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1268 визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України Про нотаріат , підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику в справах про спадкування . Як зазначено в пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Згідно висновку експерта ТзОВ "Ека-Захід"від 13.12.2023р. про оцінну вартість земельної ділянки площею 0, 0508 га розташованої по [ADDRESS] , експертна грошова оцінка становить 76 710 гривень (а.с.36). Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що за позивачем є можливим визнати право власності на земельну ділянку, кадастровий помер 2610600000:15:003:0005, площею 0, 0508 га для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] та позов задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 16, 328, 1217, 1218, 1223, 1235 , 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved