Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

25 квітня 2024 року АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 22 лютого 2011 року. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті https.//privatbank.ua/terms, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну карту, розмір кредитного ліміту на якій було збільшено до 45 000,00 гривень. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 10 квітня 2024 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 52 710,15 гривень, яка складається з 41 918,52 гривень заборгованості за тілом кредитом, 10 791,63 гривні заборгованості за простроченими відсотками. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача 52 710,15 гривень заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 01 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв, клопотань, відзиву не надав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 22\~лютого 2011\~року [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (ас. 56). Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. У заяві також вказано, що Умовами та Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Відповідач зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись із їх змінами на сайті банку. В обґрунтування своїх вимог позивачем також надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22 лютого 2011 року станом на 31 серпня 2015 року (а.с. 10-13), розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22 лютого 2011 року станом на 30 червня 2019 року (а.с. 102-108), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с. 15), розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22 лютого 2011 року станом на 10 квітня 2024 року (а.с. 16-21), довідку про надані кредитні картки (а.с. 22), виписку за договором № б/н за період з 22 лютого 2011 року по 13 квітня 2024 року (а.с. 23-38), паспорт споживчого кредиту (а.с. 39-43), заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 44-55), витяг з "Умов та правил надання банківських послуг"(а.с. 75-100). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків та виписки заборгованість відповідача перед позивачем за договором б/н від 22 лютого 2011 року становить 52 710,15 гривень, яка складається з 41 918,52 гривень заборгованості за тілом кредитом, 10 791,63 гривні заборгованості за простроченими відсотками. Таким чином, судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 52 710,15 гривень. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 509, 526, 536, 610, 611, 623, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved