Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову зазначає, що 11.10.2019 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області шлюб позивача із відповідачем було розірвано. Станом на дату подачі позову діти проживають із позивачем, як батьком дітей, перебувають на повному його утриманні. 24.09.2019 винесено судовий наказ про стягнення в користь позивача аліментів із відповідача в розмірі 1/3 від її заробітку (доходу). Проте, в порушення чинного законодавства відповідач не виконує рішення суду та має значну заборгованість із виплати аліментів на утримання дітей. Додатково зазначає, що у відповідачки є інша сім`я, загалом близько п`яти років не приймає участі у вихованні дітей. Враховуючи, що між сторонами не досягнуто згоди щодо місця проживання дітей, просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . У грудні 2022 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом [PERSON] третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що дійсно шлюб між сторонами розірвано, однак обставини наведені відповідачем у своєму первісному позові не відповідають дійсності. Зокрема, діти проживають за зареєстрованим місцем проживання матері, за адресою: [ADDRESS] , де проживають також батьки [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] , котрі із народження дітей і по даний час допомагають позивачці у вихованні її дітей. Також позивач постійно спілкується із дітьми, діти ніколи не залишались виключно на утриманні батька. Також діти висловлюють своє небажання покидати місце свого проживання та не бажають переїжджати до батька в урочищеКлепарів. Крім того, не заперечує того факту, що відповідач, як батько дітей бере участь у їх вихованні, періодично водить на гуртки з карате. [PERSON] має безперешкодний доступ до дійте та коли спілкується з ними коли має вільний час. Тому враховуючи інтереси дітей, просить визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Ухвалою суддівід 03.08.2022 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.01.2023 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. У такому зазначає, що матір дітей з 2018 року перебуває за кордоном та виїхала на постійне місце проживання в Туреччину. Він бажає, щоб діти проживали з ним, має у власності будинок з належними умовами проживання, авто та достатній дохід для гідного утримання та піклування про дітей. [PERSON] не займається дітьми з 2018 року. Позов батька немає формального характеру та немає жодного відношення до військової служби. А тому просить в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. 05.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Столяр О.М. в судовому засіданні, первісний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Наголосили, що фактично діти проживають з батьками відповідачки, де гірші житлові умови ніж у позивача. Відповідачка проживає у Туречинні, має іншу сім`ю та дітей. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Білецька О.Р. в судовому засіданніпросили відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі, зустрічний підтримали, просили задоволити.Крім того, не заперечує що відповідач періодично перебуває закордоном, оскільки потребує додаткового заробітку, жодного наміру вивезти дітей на постійне проживання за межі України не має. [PERSON] на даний момент проживає та має намір проживати в майбутньому в Україні на [ADDRESS] . Умови проживання за вказаною адресою відповідають усім потребам дітей, кожен з яких має окрему кімнату, що також підтверджується висновком органу опіки і піклування. Просить врахувати, що сторони проживають окремо з 2017 р., а даний позов заявлено лише після введення воєнного стану в 2022 р. Твердження представника позивача про постійне проживання дітей з 2017 по 2022 р. виключно з позивачем спростовується рішенням Шевченкого районного суду м Львова в справі про припинення стягнення аліментів з відповідачки. Крім цього, просить врахувати думку дітей, які бажають проживати з матір`ю. На момент подачі первісного позову, дітьми зі згоди позивача, були за кордоном разом із бабцею. Представник третьої особи зазначила, що при розгляді справи покладається на розсуд суду, в той же час просить врахувати висновок органу опіки та піклування від 01.06.2023 за вих.№26001-вих-66751. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до вимог ст. 161 СК України: Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд з огляду на рівність прав та обов`язків батька й матері щодо дитини має зважати на необхідність забезпечення у першу чергу найкращих інтересів дитини. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладений 14.11.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №3097. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.10.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Під час проживання у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 09.12.2010 року та серії [NUMBER] від 12.10.2013 року, батьками яких є батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 12, 13). На підтвердження вимог за первісним позовом, позивач надає суду копію судового наказу Личаківського районного суду м. Львова від 24.06.2019 року, відповідно до якого вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 заробітку [PERSON] . Також позивач повідомляє, що сума заборгованості [PERSON] по аліментах за період з червня 2019 року по серпень 2022 року становить 148123,95 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця Личаківського відділу ДВС у м. Львові. В той же час, як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16.01.2024 р., в ході розгляду даної справи судом встановлено, що станом на час звернення відповідача із заявою до Личаківського районного суду м. Львова про видачу судового наказу про стягнення з позивачки аліментів в його користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , діти перебували на утриманні обох сторін. Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту проживання разом з ним неповнолітніх дітей та перебування їх лише на його утриманні, що виключає безспірне право на стягнення аліментів в його користь. За результатами даної справи вирішено звільнити [PERSON] , [INFO] РНОКПП: [NUMBER] від сплати аліментів в користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу, виданого Личаківським районним судом м. Львова від 24.06.2019 року. Звільнити [PERSON] , [INFO] від сплати заборгованості за аліментами, що склалась за весь період стягнення таких аліментів. Також Шевченківським районним судом м. Львова встановлено, що відповідно до Акту про фактичне проживання від 08.05.2023 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Крім цього до первісного позову долучено характеристики дітей за місцем навчання, згідно з якими [PERSON] та [PERSON] навчаються у Ліцеї №21 ЛМР, дітей виховує батько [PERSON] , активно цікавиться їхнім шкільним життям та відповідально ставиться до виховання дітей. Відповідно до довідки від 17.03.2022 №2022/02 виданої Садівничим кооперативом «Золотий ранет», яка видана [PERSON] , разом із власником будинку [PERSON] проживають його неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що саме він, як голова кооперативу «Золотий Ранет» видав позивачу довідку від 17.03.2022 №2022/02 про проживання дітей разом із батьком, оскільки періодично їх бачив у літній період. Також пояснив, що знайомий з позивачем з 2018 р. спілкується лише в зв`язку з необхідністю пов`язаною з виконанням обов`язків голови кооперативу. Всього в кооперативі 110 будинків з них постійно проживають лише власники 5 будинків в тому числі позивач. В кооперативі є лише світло. Централізоване водопостачання, водовідведення та газ відсутні. В будинку позивача є світло, свердловина на воду та вигрібна яма. Зазначив, що в зв`язку з відсутністю газопостачання та централізованого опалення більшістю людей проживають в кооперативі лише у літній період. Дітей позивача, за місцем проживання останнього бачив більше року тому, минулого літа. Також судом встановлено, що [PERSON] працює в приватного підприємця [PERSON] на посаді різьбяр виробів з граніту з 014.04.2022 по даний час. Його дохід відповідно до довідки про доходи за період з 01.04.202 по 31.08.2022 становить 26000 гривень. Свідок [PERSON] суду повідомив, що знайомий із сторонами, працює разом з позивачем підтримує з ним дружні відносини. Періодично бував у гостях в [PERSON] , бачив неодноразово дітей за місцем проживання позивача, однак в останнє бачив дітей декілька років тому. Зазначив, що в будинку [PERSON] дві кімнати ванна, туалет та кухня. Опалення здійснюється дровами, одним кахельним каміном, який розташований на першому поверсі. Дитяча кімната знаходиться на другому поверсі в мансардному приміщення. Вважає [PERSON] хорошим батьком, алкогольним напоями не зловживає. Позивачем [PERSON] долучено копію талону повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, згідно змісту якого, його діти проживають на даний час за адресою [ADDRESS] у тещі [PERSON] , яка не дає дітей заявнику з метою проживання з останнім. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - матір [PERSON] , суду пояснила, що діти з народження і по даний момент проживають за місцем проживання матері. З 2009 р. по 2013 р. жили фактично за двома адресами: [ADDRESS] , а також за адресою Львів, садівничий кооператив «Золотий Ранет», в будинку, який було придбано сторонами під час шлюбу. Але оскільки там відсутнє нормальне опалення та необхідна інфраструктура, більшість часу проживали на [ADDRESS] , в помешканні батьків відповідачки. Діти на даний момент проживають з нею, батько їх деколи відвідує та приходить у гості. Донька дійсно певний час перебувала в Туреченні де створила іншу сім`ю, однак повернулась в березні 2022 року. На даний момент донька у декретній відпустці, жодних доходів не утримує, їй допомагає теперішній чоловік та вона з чоловіком, як батьки. Стверджує, що ніхто не чинить перешкод в спілкуванні зятя з дітьми. Фактичне утримання дітей здійснюється за рахунок матері, батько лише періодично надає кошти та може придбати якісь речі. Жодного спору з приводу місця проживання дітей раніше не виникало. Спір виник лише після отримання позивачем повістки з військомату. На її думку дітям буде краще проживати за теперішньою адресою проживання де вони поруч ходять у школу та спілкуються із друзями. Також відвідують додаткові заняття з англійської, старший хлопчик ходить на німецьку і математику, двоє на карате три рази в тиждень. Свідок [PERSON] повідомила, що знайома із сторонами, оскільки проживає на [ADDRESS] , по сусідству з матір`ю відповідачки. Пояснила, що часто бачить дітей, такі проживають у бабці постійно останні декілька років. Відповідачку [PERSON] також знає ще з її дитинства, вона також раніше проживала по сусідству, на скільки їй відомо тепер приїжджає періодично, а проживає закордоном. Також періодично бачить батька [PERSON] , який відвідує дітей. Свідок [PERSON] знайома із сторонами, раніше жили поруч з відповідачкою, по сусідству. На скільки їй відомо сторони на даний момент спільно не проживають, раніше більше 5-10 роківтому проживали у матері [PERSON] . Останні роки вона часто бачить дітей, [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживають з бабусею і дідусем. Діти бавляться з її онуками, пригадує як [PERSON] , нещодавно їй сказав, що батько хоче їх забрати в Рясне, запитав чи можна вони втечуть до неї. [PERSON] бачить періодично. Також позивач раз чи два в тиждень відвідує дітей. Зазначила, що вона частко спілкується з дітьми, які розказують про те, що матір постійно купляє їм одяг та інші подарунки. Також їй відомо, що матір поїхала на заробітки за кордон декілька років тому, діти постійно проживали з бабусею і дідусем (батьками відповідачки). Також судом заслухано думку дітей, зокрема [PERSON] , [INFO] , пояснив, що проживає на [ADDRESS] з бабусею, дідом і мамою. Тато проживає на дачі, останній раз був у батька літом. Батько сказав, що забере його з братиком з собою, але вони з братом не хочуть з ним жити. Ображені на батька, бояться, щоб він не забрав їх від мами, діда і баби. Коли мами немає вона кожного дня телефонує, вони спілкуються онлайн. [PERSON] [INFO] , пояснив, що хоче жити з мамою, дідом і бабою, у [ADDRESS] , у нього є своя особиста кімната, рідна школа, друзі. Тато живе на дачі, там не холодно, тепло лише коли горить камін. У статті 19 СК України встановлено, що під час розгляду спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 24.01.2024 наадресу суду надійшов Висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей разом із батьком. З такого вбачається, що діти фактично проживають разом із бабусею та дідом за адресою: [ADDRESS] , а мати перебуває закордоном. Однак, 05.06.2024 на адресу суду було скеровано новий Висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , оскільки встановлено, що обставини змінились та мати дітей перебуває на території України. Вказаним висновком встановлено, що діти бажають проживати з матір`ю, бабусею та дідусем, мають з ними більш тісний емоційний зв`язок. Проживання з матір`ю відповідає інтересам дітей, сприяє належним умовам їх проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню. Мати дітей, постійно піклується та бере участь в утриманні та вихованні своїх синів, спроможна надати дітям належний рівень виховання, постійно піклується про їхній розвиток, купує необхідні речі, має достатній дохід та належні житлово-побутові умови. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В судовому засіданні було встановлено, що сім`я [PERSON] зі своїми дітьми: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з моменту народження останніх проживали за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення, діти продовжують проживати з бабусею та дідусем за вказаною адресою. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] пояснила суду, що дійсно тривалий період вона проживала за кордоном, та у зв`язку із карантином певний час не могла приїхати в Україну, на даний час повернулась на батьківщину та планує тут проживати постійно разом зі всіма своїми дітьми, діти також бажають жити з нею, ходити у школу, що поруч їхнього дому. При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , судом вивчалися дані про особу батьків, спосіб їх проживання, інтереси самих дітей. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивача за первісним позовом [PERSON] , встановлено, що будинок [ADDRESS] , садівничий кооператив «Золотий ранет», складається з двох кімнат, кухні, коридору та санвузла. У будинку наявні дитячі ігри, одяг. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання матері малолітніх - [PERSON] , встановлено, що квартира [ADDRESS] , складається з двох житлових кімнат, кухні, санвузла суміжно, на другому рівні квартири є дві кімнати, одна з яких відведена для дітей. Умови проживання добрі, помешкання омебльоване та технічно облаштоване. Діти мають місце для сну, окремо відведене місце для навчання, наявний одяг, іграшки, книги. Аналізуючи зміст наведених вище актів в сукупності з показами свідків, суд вважає житлово-побутові умови помешкання за місцем проживання матері такими, що в більшій мірі забезпечують створення належних умов проживання, навчання та проведення дозвілля дітьми. Крім цього помешкання за адресою: [ADDRESS] на відміну від кооперативу «Золотий ранет», знаходиться в інфраструктурно розвинутому районі м. Львова, що також відповідає інтересам дітей. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Зміна місця проживання дітей, яка спричинить порушення стійких, усталених зв`язків дітей з оточенням і звичним середовищем, не відповідає найкращим інтересам дитини (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 552/4608/18). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Проаналізувавши надані сторонами докази, суд враховує, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дітей Таким чином, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини та враховуючи думку дітей і висновок органу опіки і піклування, суд приходить до переконання про необхідність визначення місця проживання дітей з матерію [PERSON] , оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів [PERSON] та [PERSON] . У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, між батьками, визначене судами місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Визначення місця проживання малолітніх дітей разом з їх матір`ю не позбавляє батька дітей права піклуватись про них, бачитись з ними, спілкуватись, брати участь в їх житті, проявляти батьківську любов. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю відповідатиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та відсутність підстав для задоволення первісного позову, про визначення місця проживання дитини з батьком.

Outcome: dismissed