Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою у якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з якого 1/3 частина як члена майна колишнього колгоспного двору, 2/3 частини спадкового майна, яке відкрилось після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування позову загалом вказує, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] має статус колишнього колгоспного двору. Членами такого колгоспного двору є позивач по справі, нині померлий батько [PERSON] (голова колгоспного двору) та мати позивача [PERSON] (член колгоспного двору), яка після смерті чоловіка, як спадкоємець за законом першої черги фактично успадкувала належну йому 1/3 частину колгоспного двору. За життя мати позивача [PERSON] у встановленому законом порядку, належну частку майна колгоспного двору не зареєструвала та правовстановлюючий документ на своє ім`я не отримувала, що унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері. Також у своїй позовній заяві позивач [PERSON] вказав, що на даний час позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на свою 1/3 частку у майні колгоспного двору, оскільки чинне законодавство не містить визначення такого виду майна, як колгоспний двір. Вказані вище обставини і слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 11.03.2024 ухвалою суддя Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. 02.05.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, вказаним органом надіслано на адресу суду відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Представник третьої особи приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Хіцан Т.В. подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Заперечення щодо задоволення позову відсутні. Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. 20.07.1989 виконавчим комітетом Балясненської сільської ради народних депутатів видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , який визначений головою колгоспного двору. Право власності на вказане майно зареєстровано в органах БТІ (а.с.12). Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був нині померлий [PERSON] , а членами [PERSON] , яка померла [INFO] , та позивач у справі [PERSON] (а.с. 14, 15). [INFO] в с. Балясне Диканського району Полтавської області помер [PERSON] (а.с.9). 22.12.2015 рішенням 4 сесії 7 скликання Балясненської сільської ради Диканського району Полтавської області вулицю Першотравнева в с. Балясне Диканського району Полтавської області перейменовано на вул. В.Г. Решетченка. Згідно технічного паспорта, виданого 17.10.2023 приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ.Б, б, сараїв літ. В, Ж, З, гаражу літ. Г, вбиральні літ. Д, огорожі №4 (а.с.20-21). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.а п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Окрім цього, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З досліджених матеріалів справи, встановлено, що позивач\~ [PERSON] та нині померлі [PERSON] , [PERSON] не втратили своє право на частку у майні колгоспного двору. Згідно ст.120 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення майнових прав на спірне будинковолодіння, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних - ст. 123 ЦК Української РСР. Таким чином, виходячи з рівності часток в майні колгоспного двору - житловому будинку по [ADDRESS] , всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3частині. В той же час, позивач [PERSON] позбавлений можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належну йому частку у майні колишнього колгоспного двору, оскільки чинним законодавством права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір не передбачена. Виходячи з цих обставин, а також приймаючи до уваги той факт, що позивачем правомірно набуто право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання за останніми права власності на таку частину, як за колишнім членом колгоспного двору. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З дослідженої в судовому засіданні, належно завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається наступне. Нині померлий [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким належне йому майно у виді земельних ділянок площами 4,08 га, кожна, розташованих на території Балясненської сільської ради Диканського району Полтавської області та житловий будинок по [ADDRESS] , належного йому на підставі свідоцтва про спадщину, виданого 01.02.2010, заповів [PERSON] .. Крім того, як спадкоємицею за законом першої черги, заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] подано [PERSON] дружиною померлого. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України цього Кодексу ч. 2 ст. 1223 ЦК України. Отже, спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] у виді належної йому 1/3 частини колгоспного двору, оскільки вона не охоплена складеним останнім заповітом, прийняла дружина останнього [PERSON] (нині померла) шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини та в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України (а.с. 85). Однак, за життя нині померла [PERSON] у встановленому законом порядку не встигла зареєструвати своє право власності на належну їй 2/3 частину колгоспного двору (1/3 належна їй як члену такого двору + 1/3 частина успадкована після смерті чоловіка). Нині померла [PERSON] хоча за життя і не встигла оформити фактично належну їй 2/3 частини житлового будинку, однак володіла ними до дня своє смерті, тому є її власністю, а отже і спадковим майном, яке відкрилось після її смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Судом встановлено, на момент смерті [PERSON] , з останньою зареєстрованих осіб не було (а.с. 18). Нині померла [PERSON] , на випадок своєї смерті склала заповіт, який посвідчений 13.08.2018 секретарем Балясненської селищної ради Диканського району Полтавської області, заповівши все своє майно своєму синові [PERSON] (а.с. 66). Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері, як спадкоємець за заповітом, що вбачається з дослідженої в судовому засіданні відповідної копії спадкової справи. Однак, позивачеві [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на спірне будинковолодіння, оскільки воно відноситься до типу колгоспного двору, членами якого являються [PERSON] та нині померла [PERSON] . Оскільки, спадкодавець [PERSON] не виготовила правовстановлюючих документів на належні їй 2/3 частин вищевказаного будинку, внаслідок чого не можливо вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку, а тому суд вважає за можливе, визнати за позивачем\~ [PERSON] в порядку спадкування за законом, право власності на 2/3 частини спірного спадкового будинковолодіння, що належала померлій. В той же час, за позивачем [PERSON] підлягає загалом визнання право власності в цілому не все спірне будинковолодіння, з яких 1/3 як члена у колишньому колгоспному дворі та 2/3 частини успадкованих після смерті матері [PERSON] . Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved