Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

12 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства\~«Сенс Банк», в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 100, Код ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за кредитним договором у розмірі 45831,85 грн. та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 28.08.2021\~року [PERSON] \~уклав з\~АТ «Альфа\~Банк» угоду\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 501353434. Відповідно до\~умов Кредитного\~договору Банк\~зобов`язувався надати\~Позичальнику кредит,\~а Позичальник\~зобов`язувався в\~порядку та\~на умовах,\~визначених Кредитним\~договором повертати\~кредит,\~виплачувати проценти\~за користування\~кредитом,\~сплачувати комісію\~та інші\~передбачені платежі\~в сумі,\~строки та\~на умовах,\~що передбачені\~Кредитним договором. Умовами Кредитного\~договору передбачено,\~що у\~випадку невиконання\~Позичальником умов\~Договору останній\~зобов`язаний\~достроково виконати\~всі боргові\~зобов`язання перед\~Банком протягом\~30\~(тридцяти)\~календарних днів\~з дня\~отримання від\~Банку інформації. Банк належним\~чином виконав\~свій обов`язок\~щодо надання\~Позичальнику кредиту. Позичальник своїх\~зобов`язань за\~Кредитним договором\~належним чином\~не виконав,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~за Кредитним\~договором,\~яка становить\~45831,85 грн. Вказану заборгованість та судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді від 15.04.2024 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання, призначене на 29.05.2024 року, представник позивача Акціонерного товариства «Сенс-Банк» не з`явився. 21.05.2024 року через систему «Електронний суд» від представника Акціонерного товариства «Сенс-Банк» - Рудницького Ю.І. надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за відсутності представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. У судовому засіданні встановлено, що 28.08.2021\~року [PERSON] \~уклав з\~АТ «Альфа\~Банк» угоду\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 501353434. Відповідно до\~умов Кредитного\~договору Банк\~зобов`язувався надати\~Позичальнику кредит,\~а Позичальник\~зобов`язувався в\~порядку та\~на умовах,\~визначених Кредитним\~договором повертати\~кредит,\~виплачувати проценти\~за користування\~кредитом,\~сплачувати комісію\~та інші\~передбачені платежі\~в сумі,\~строки та\~на умовах,\~що передбачені\~Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання\~Позичальником умов\~Договору останній\~зобов`язаний\~достроково виконати\~всі боргові\~зобов`язання перед\~Банком протягом\~30\~(тридцяти)\~календарних днів\~з дня\~отримання від\~Банку інформації.\~Банк належним\~чином виконав\~свій обов`язок\~щодо надання\~Позичальнику кредиту.\~Позичальник своїх\~зобов`язань за\~Кредитним договором\~належним чином\~не виконав,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~за Кредитним\~договором,\~яка становить\~45831,85 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як встановлено з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надавши відповідачеві кредит. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору, зумовило звернення АТ «Сенс-Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2\~ст. 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договору, натомість відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором становить 45831,85 гривень, що відображено у розрахунку заборгованості. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог\~ст. 81 ЦПК України, суду не надано. Також суд зазначає, що згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей\~1050,\~1054 ЦК України\~і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов`язань\~\~по договору. При визначені розміру заборгованості суд бере за основу розрахунок боргу долучений позивачем до позовної заяви. Суд також зазначає, що кредитний договір повністю або у частині недійсним не визнавався, отже вказаний договір є чинним, таким, що породжує права та обов`язки сторін, зокрема - обов`язок позичальника повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування такими коштами, а також неустойку - за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором. Необхідно зазначити, що до матеріалів справи додано належні та допустимі докази на підтвердження факту та розміру заборгованості за кредитним договором, серед яких - детальний розрахунок заборгованості по кредиту із зазначенням розміру відсоткової ставки, ставки пені, сум нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі - окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, у тому числі - накопичувальним порядком. В свою чергу відповідач не скористалась процесуальним правом надати докази на спростування визначеного позивачем розміру заборгованості та підтвердження факту належного виконання зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що в справі є достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» заборгованість у розмірі 45831,85 гривень. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3028 гривень. На підставі вищевикладена

Outcome: approved