Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

позивач, через свого представника, звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який 16.02.2016 склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті частину квартири [ADDRESS] , належну йому на праві власності заповів позивачу [PERSON] , [INFO] . 30.08.2018 позивач звернулася до третьої особи із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] на квартиру від 18 грудня 1996 року, оскільки квартира була передана у власність громадян [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження виконавчого комітету Личаківської районної адміністрації №1150 від 17.12.1996р. Разом з тим, [PERSON] не надає оригінал свідоцтва нотаріусу для оформлення свідоцтва про право власності на спадкове майно, і сама користується спірною квартирою, чим оспорює право [PERSON] на прийняття спадщини, тому остання змушена звернутися до суду із цією позовною заявою, яку просить задовольнити. Ухвалою від 11.12.2023 постановлено вказану справу прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 03.01.2024, яке було відкладено на 21.02.2024. Ухвалою підготовчого засідання від 21.02.2024 постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити; Зобов`язати Четверту Львівську державну нотаріальну контору подати до суду протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної за фактом смерті [PERSON] , який помер [INFO] .; Зобов`язати Комунальну установу «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» подати до суду протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали інформацію про те чи видавалось свідоцтво або його дублікат про право власності на квартиру [ADDRESS] та за наявності таких скерувати належним чином завірені їх копії, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 26.03.2024. Крім цього, на виконання ухвали суду про витребування доказів 29.02.2024 та 07.03.2024 з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області та 20.03.2024 з Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» надійшли відповідні документи. Ухвалою підготовчого засідання від 26.03.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.04.2024, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 30.05.2024. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, разом з тим останній подав заяву про розгляд справи без їх участі. Крім цього, просив долучити до матеріалів справи копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна та копію відповіді ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 16.05.2024, а також копію відповіді Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради від 16.05.2024 відповідно до якої у Львові вулицю [PERSON] було перейменовано на [PERSON] « [PERSON] ». Відповідач на розгляд справи не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, разом з тим завідуюча держнотконтори просила розглядати справу у відсутності представника та винести рішення на розсуд суду. Враховуючи те, що позивач та її представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії повторно виданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] у віці 78 років помер [PERSON] , [INFO] . 16.02.2016 [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті частину квартири [ADDRESS] , належну йому на праві власності, заповів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії спадкової справи №441/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , позивач є його спадкоємцем на підставі заповіту та 30.08.2018 звернулася до Четвертої Львівської\~державної нотаріальної\~конториіз заявою про прийняття спадщини за заповітом. Крім цього, 23.08.2018 із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 04.09.2015 звернулася також дочка спадкодавця [PERSON] , якій нотаріус листом від 04.09.2018 №2116/02-14 повідомила, що 16.02.2016 спадкодавець склав заповіт іншій особі, чим позбавив [PERSON] права на спадкування за заповітом. Крім цього, 23.08.2018 із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася також [PERSON] як дружина [PERSON] . Разом з тим, як вбачається з матеріалів спадкової справи, зокрема Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] №345 складено 01.09.1973, а вже 07.12.1984 складено актовий запис №473 про розірвання шлюбу. Не містить відмітки про перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] на час його смерті і наявна у матеріалах спадкової справи копія паспорта [PERSON] . Разом з тим, постановою державного нотаріуса Четвертої Львівської\~державної нотаріальної\~контори Ярошенко\~Ж.С.від 16.09.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому, як вбачається із позовної заяви [PERSON] не надає оригінал свідоцтва нотаріусу для оформлення свідоцтва про право власності на спадкове майно. Судом встановлено, що позивач 19.05.2021 зверталася до Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» із заявою №19/05-21-08 щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , однак таку залишено без розгляду по суті у зв`язку з тим, що позивачем не подано відповідний пакет документів, в тому числі і письмову заява про оформлення дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, у зв`язку із втратою оригіналу з нотаріально засвідченими підписами всіх співвласників (а.с.31-32). Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Судом встановлено, що [ADDRESS] , що підтверджується представленою представником позивача копією відповіді Управління культури Департаменту розвитку Львівської міської ради №2703-вих-69075 від 16.05.2024. З матеріалів справи вбачається, що право власності [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 52,8 кв.м підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] на квартиру від 18 грудня 1996 року, яким посвідчено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується також відповіддю ОКП «БТІ та ЕО» №2034 від 16.05.2024 на адвокатський запит, з якої вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстрована за: [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва №Л07865 про право власності на квартиру від 18.12.1996, виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №937 від 18.12.1996. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.12 постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК ( 435-15 ) спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування після смерті [PERSON] , якому на праві власності разом з [PERSON] належала квартира за адресою: [ADDRESS] , однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, презюмуючи рівність часток у праві власності, так як матеріали справи не містять підтвердження іншого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,8 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved