Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 3299618259-33799 від 09.01.2021 в розмірі 31329,75грн., з яких: 3500,00 грн.- сума заборгованості за тілом кредита; 27829,75 грн.- сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач за договором факторингу набув право грошової вимоги до відповідача. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, в порядку визначеному договором, проте відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.13\~ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступних висновків. 09.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір позики № 3299618259-33799 (а.с. 5-10), за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти (позику) в розмірі 3500,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку. Договір укладено в електронній формі. Строк користування кредитними коштами становить 20 діб та починається з 09.01.2021 і закінчується 29.01.2021 (включно). (п.п. 2.3. Договору) Пунктом 2.5. цього договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству проценти згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до договору позики). За Графіком розрахунків процентна ставка за кожен день користування позикою в акційний період (20 діб) становить 1,95%. Процентна ставка 3,90% розраховується від фактичної дати повернення до дати коли закінчився акційний період користування. (а.с. 9 зв.) Пунктом 2.6 встановлено, що розмір фіксованої процентної ставки, встановлений договором не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Як вбачається з графіку розрахунків в межах строку позики, визначеного договором, за 20 календарних днів сукупна вартість кредиту становить 4860 грн. Вказаний договір позики, Графік розрахунків та Паспорт споживчого кредиту продукту «Проста позика» (а.с. 10зв.-12) підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W33TNK4Y». За повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 18.01.2024, відповідно до зазначеного договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 09.01.2021 на суму 3500,00 грн. (а.с. 13) 03.06.2021\~між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги № 03/06-21, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 3299618259-33799 від 09.01.2021, що укладений з [PERSON] (а.с. 18-20) Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги №03/06-21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 4860,00 грн. (а.с. 22) За розрахунком станом на 03.06.2021 заборгованість [PERSON] за договором позики становить 4860 грн. та складається з: 3500 грн.- залишок по тілу кредиту, 1360 грн.- залишок по відсотках. (а.с. 14-15) 10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 3299618259-33799 від 09.01.2021, що укладений з [PERSON] (а.с. 23-26) За Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 31329,75 грн. (а.с. 26 зв.-29) За розрахунком станом на 10.03.2023 заборгованість [PERSON] за договором позики становить 31329,75 грн. та складається з: 3500 грн.- за тілом кредиту, 1360 грн.- за відсотками. (а.с. 17) Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,-незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З договору позики, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору позики та отримання [PERSON] коштів у сумі 3500,00 грн. Позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови договору позики, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за договором позики не виконав. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення суми позики, яку фактично отримав позичальник, в розмірі 3500,00грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла позики, стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 27829,75 грн. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Як вбачається з матеріалів справи договір позики укладено на період з 09 січня 2021 року по 29 січня 2021 року на 20 діб з відсотковою ставкою в розмірі 1,95 % на день. За вказаний період розмір відсотків становить 1360 грн., які і підлягають стягненню. Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за договором позики за період з 30 січня 2021 року по 10 березня 2023 року у сумі 26469,75 грн. задоволенню не підлягають. Суд також звертає увагу на те, що розмір суми позики складає 3500,00 грн, тоді як нараховані відсотки 27829,75 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам закону щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. Крім того, наданий позивачем розрахунок заброгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» по відсоткам за кредитним договором № 3299618259-33799 від 09.01.2021 станом на 10.03.2023 (а.с. 16-17) є неналежним доказом, оскільки в ньому відсутній період, за який нараховано заборгованість, відсоткова ставка, дані щодо руху коштів на рахунку, інформація про внесення/невнесення відповідачем коштів на погашення позики та на оплату процентів. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 3299618259-33799 від 09.01.2021 у розмірі 4860 грн., з яких 3500,00 грн.- сума позики та 1360 грн.- проценти за користування позикою в межах строку кредитування. Щодо вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень ст. 137 ЦПК України випливає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Коллект Центр» і Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 40 зв.-41), Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 42), заявку на надання юридичної допомоги № 502 від 07.02.2024 (а.с. 44), витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 (а.с. 45), в яких зазначені послуги та витрати: надання усної консультації вивченням документів витрачено 2 години вартістю 4000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду витрачено 3 години вартістю 9000 грн, а всього 13000грн. Також, матеріали справи містять копію платіжного доручення про сплату 09.02.2024 за договором про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023. (а.с. 43) Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19). Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2015 грн. (13000 грн. х 15,5%). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, позовні вимоги задоволено частково, а відтак з урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягають судові витрати за подачу позову в сумі 469,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial