Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) [PERSON] , в якому просить: розірвати договір № 00005 про надання послуг з виготовлення меблів, укладений 19 січня 2021 року між ним та ФОП [PERSON] ; стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 1 025 368,91 грн, що складаються з: 526 400 грн - розмір авансу, 188 114,88 грн - інфляційні втрати, 30 286,03 грн - 3% річних, 250 568 грн - пеня, 20 000 грн - моральна шкода. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 січня 2021 року між ним та відповідачем було укладено договір № 00005 про надання послуг з виготовлення меблів, відповідно до якого замовник доручає, оплачує і приймає надані послуги, а виконавець забезпечує на умовах даного договору виконання і здачу наступних послуг: розробка та виготовлення меблів. Між сторонами було погоджено, що поставка меблів повинна була відбутися у період з 06 серпня 2021 по 09 серпня 2021 року, загальна вартість послуг з виготовлення меблів та їх влаштування за вищевказаним договором становить 658 000 грн, а також визначено вартість авансових платежів, строк їх сплати та % від вартості договору. На виконання умов договору позивач сплатив на користь відповідача п`ятьма платежами 526 400 грн в якості авансу, однак відповідач своїх зобов`язань у строк до 09 серпня 2021 року не виконав, меблі не виготовив та не поставив, отримані грошові кошти повернути відмовився, тому починаючи з 10 серпня 2021 року користується ними безпідставно, у зв`язку з чим, наявні підстави для розірвання договору та стягнення коштів. Крім того, враховуючи, що після кінцевого терміну виконання послуг вони не були надані відповідачем, сплачені позивачем кошти не повернуті, позивач вважає, що також підлягають стягненню з останнього 3% річних та інфляційні втрати за період з 10 серпня 2021 по 10 липня 2023 року в сумі 744 800,91 грн. Окрім того, пунктом 9.2. договору визначено, що у разі порушення виконавцем строку виконання своїх зобов`язань і якщо це порушення відбулося з його вини, він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт та виробів за кожний робочий день прострочення. Таким чином, відповідач, у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, повинен сплатити на користь позивача пеню за період з 10 серпня 2021 року по 10 липня 2023 року в сумі 260 568 грн. Також зазначає, що враховуючи поведінку відповідача, той факт, що він протягом двох років майже кожного тижня обіцяв виготовити та змонтувати кухню, він багато разів змінював графік роботи інших працівників, які робили ремонт в іншій частині будинку, відміняв замовлення побутової техніки, витрачав величезну кількість часу на безрезультатну комунікацію з відповідачем, яка не відобразилася в діях, відсутність кухонних меблів унеможливила проживання в будинку сім`ї. Весь цей період він знаходиться в нервовому стані, став роздратованим, не уважним, що вплинуло на його працездатність та сімейні стосунки, зазнав моральних страждань, був змушений шукати адвокатів, проводити численні зустрічі з ними, проводити зустріч з адвокатом та відповідачем з метою мирного врегулювання спору, що є вкрай морально виснажливим. На підставі наведеного вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 20 000 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом та просить його задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 липня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 04 березня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у заяві, просив їх задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, як шляхом направлення за місцем реєстрації ФОП, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про поважність причин неявки суду не повідомив. Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім того, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що 19 січня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 00005 про надання послуг з виготовлення меблів, відповідно до якого замовник доручає, оплачує і приймає надані послуги, а виконавець забезпечує на умовах даного договору виконання і здачу наступних послуг: розробка та виготовлення меблів силами та з матеріалів виконавця згідно Калькуляції, затвердженої сторонами у додатку 1 до цього договору, що є невід`ємною частиною договору (пункт 1.1 договору). Відповідно до пункту 1.3 договору термін надання послуг за даним договором встановлюється у додатку 1 до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору. Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги у строки, встановлені у додатку 1 до цього договору (пункт 1.4 договору). Пунктом 2.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно договору та додатків до цього договору. Відповідно до пункту 2.3 договору терміни виконання договору та додатків до цього договору можуть продовжуватися з причин: неможливість провести чистові заміри для проектування продукції (якщо такі необхідні); несвоєчасне узгодження замовником креслень конструктивну, вибору кольорової гами та інше, що може на термін виробництва продукції; внесення корективів (розмір, наповнення, фурнітура, кольорова гамма та інше) під час виробничого процесу; несвоєчасне внесення авансових платежів, що передбачені договором або додатками до цього договору; неможливість проведення монтажних робіт з причин неготовності приміщень. В таких випадках виконавець не гарантує своєчасне виконання умов договору і не несе матеріальної відповідальності строки. Згідно з пунктом 3.1 договору загальна вартість послуг виконавця за даним договором визначається у калькуляції (додаток 1 до цього договору) та складається з вартості всіх виробів та послуг, наданих замовнику протягом виконання цього договору, з урахуванням усіх змін та доповнень, які визначені у додатках, що є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 3.2.1 договору встановлено, що у разі оплати готівкою замовник сплачує виконавцю передплату у розмірі 80% від загальної вартості товарів та послуг, зазначених у калькуляції (додаток 1 до цього договору). Частину оплати в розмірі 15% від загальної вартості товарів та послуг, зазначеної у додатках до цього договору, замовник оплачує на момент виготовлення продукції, до початку монтажу та відвантаження продукції замовнику. Подальші (остаточний) розрахунки в сумі несплаченої вартості товарів та послуг, визначеної у додатках до цього договору, замовник здійснює протягом 5 днів після повного або часткового надання виконавцем послуг та підписання відповідно акту прийому-передачі наданих послуг. У разі безготівкового розрахунку замовник сплачує 100% вартості договору, зазначену у додатку 1 до цього договору. Відповідно до додатку 1 до договору загальна вартість послуг становить 458 200 грн, строк виготовлення меблів з моменту підписання моделі кухні 65 робочих днів, 20 з яких відводиться на виготовлення та затвердження робочих креслень. Строк відвантаження продукції становить 2 робочих дні з моменту внесення другого авансового платежу. Строки проведення монтажних робіт виробів становлять 8-10 робочих днів з моменту відвантаження виробів. Вартість першого авансового платежу становить 91 640 грн, строк сплати 20 січня 2021 року (20% від вартості договору); вартість другого авансового платежу становить 91 640 грн, строк сплати 25 січня 2021 року (20% від вартості договору); вартість третього авансового платежу становить 114 550 грн, строк сплати 08 лютого 2021 року (25% від вартості договору); вартість четвертого авансового платежу становить 68 730 грн, строк сплати 22 лютого 2021 року (15% від вартості договору); вартість п`ятого авансового платежу 68 730 грн, строк сплати перед відвантаженням замовлення (15% від вартості договору); вартість шостого авансового платежу становить 22 910 грн після підписання акту. Додатком 2 до договору встановлено правила експлуатації дерев`яних виробів та особливості деревини. Додатком 3 до договору змінено ціну продукції та визначено, що загальна вартість послуг зі знижкою становить 658 000 грн. Строк виготовлення меблів з моменту підписання моделі кухні 65 робочих днів, 20 з яких відводиться на виготовлення та затвердження робочих креслень. Строк відвантаження продукції становить 2 робочих дні з моменту внесення другого авансового платежу. Строки проведення монтажних робіт виробів становлять 8-10 робочих днів з моменту відвантаження виробів. Вартість першого авансового платежу становить 159 840 грн та ділиться на два етапи оплат. Перша: 02 липня 2021 року - 75 000 грн, друга: до 19 липня 2021 року - 84 840 грн; вартість наступного авансового платежу становить 98 700 грн, строк сплати перед відвантаженням замовлення (15% від вартості договору); вартість останнього платежу становить 32 900 грн після підписання акту. Разом з тим, 03 липня 2021 року сторонами було додатково узгоджено нову дату поставки виробів, а саме 06-09 серпня 2021 року, про що свідчить рукописний текст відповідача на сторінці 3 додатку 3 до договору. Як вбачається з квитанцій до прибуткового касового ордера від 19 січня 2021 року на суму 91 640 грн, від 25 січня 2021 року - 91 640 грн, від 08 лютого 2021 року - 114 550 грн, від 22 лютого 2021 року - 68 730 грн, від 03 липня 2021 року - 75 000 грн, від 19 липня 2021 року - 84 840 грн, що в загальному становить 526 400 грн, були сплачені позивачем на користь відповідача на виконання умов договору. Водночас, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не розробив та не виготовив меблі на замовлення позивача, не поставив їх у строк, обумовлений договором. Крім того, відповідно до гарантійного листа від 10 лютого 2022 року, підписаного відповідачем, останній зобов`язався поставити та встановити всі вироби згідно з договором № 00005 від 19 січня 2021 року, додатку № 1 від 19 січня 2021 року в терміни з 17 до 25 лютого 2022 року включно, однак зобов`язання не виконав. Також, відповідач неодноразово, у переписці з позивачем в застосунку «Viber» повідомляв про різні причини неможливості надати послуги вчасно та виконати зобов`язання за договором, що підтверджується скріншотами переписки. У зв`язку з викладеним, 13 червня 2023 року позивач направив, засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення, відповідачу досудову вимогу, в якій вимагав в 10-денний термін повернути грошові кошти в сумі 1 068 255,68 грн, що складаються з: коштів сплачених за договором - 526 400 грн, інфляційних нарахувань - 188 114,88 грн та пені - 353 740,80 грн, шляхом перерахування вказаних коштів у безготівковій формі на його рахунок, або ж у іншій передбачений чинним законодавством спосіб. У свою чергу, відповідач будь-якої відповіді на вказану вимогу не надав, кошти позивачу не повернув. Згідно з пунктами 6.1, 6.3 договору виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно надати послуги замовнику; виконавець зобов`язується надати послуги обумовлені умовами даного договору. Пунктом 9.1 договору визначено, що за невиконання або неналежним чином виконанні зобов`язання за даним договором виконавець і замовник несуть відповідальність згідно з договором та чинного законодавства. Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Одностороннє розірвання договору можливе лише у випадках, передбачених цим договором та законодавством України (пункт 10.2 договору). Відповідно до пункту 10.7 договору обов`язки сторін є повністю виконаними після підписання обома сторонами Акта про прийом-передачу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша статті 639 ЦК України). Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частиною першою статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно зі статтею 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (стаття 907 ЦК України). Частинами першою, другою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Як вже встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання за договором про надання послуг та перерахував на користь відповідача авансові внески п`ятьма платежами в сумі 526 400 грн, однак відповідач свої зобов`язання не виконав - не розробив та не виготовив меблі за замовленням позивача, та не поставив їх у строк до 06-09 серпня 2021 року, узгоджений сторонами. Акт прийому-передачі, що засвідчив би виконання сторонами своїх зобов`язань за договором у повному обсязі, не підписувався. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, що відповідач не оспорював того, що він за укладеним договором про надання послуг з виготовлення меблів отримав від позивача 526 400 грн авансового платежу та не спростував доводів останнього про те, що умови цього договору та зобов`язання за ним він не виконав, не довів, що належне виконання договору виявилося неможливим внаслідок непереборної сили або наявність підстав для продовження терміну виконання договору, позивач не отримав того, на що розраховував при укладенні вказаного договору, а саме виготовлені меблі в обумовлені строки, що свідчить про істотне порушення ФОП [PERSON] умов договору, тому суд дійшов висновку про розірвання договору № 00005 про надання послуг з виготовлення меблів від 19 січня 2019 року, укладеного з ФОП [PERSON] , а також стягнення з останнього грошових коштів у сумі 526 400 грн. Що стосується вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з такого. Пунктом 9.2 договору визначено, що у разі порушення виконавцем строку виконання своїх зобов`язань і якщо це порушення відбулося з його вини, він виплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт та виробів за кожний робочий день прострочення. Так, розмір пені за порушення відповідачем строку виконання зобов`язань за період з 10 серпня 2021 року до 10 липня 2023 року становить 325 710 грн (658 000 (вартість робіт та виробів) х 0,1% (розмір пені) х 495 (кількість робочих днів за період прострочення)/100 = 325 710 грн. Проте, позивач просить стягнути пеню в сумі 260 568 грн, розрахувавши її розмір з фактично сплаченої вартості робіт та виробів, а не від визначеної договором та додатками до нього вартості робіт та виробів. Враховуючи, що відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення вимог щодо стягнення пені в розмірі визначеному позивачем, тобто 260 568 грн. Положеннями частини другої статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання по наданню послуг та не повернув сплачені позивачем кошти, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ФОП [PERSON] , за період з 10 серпня 2021 року до 10 липня 2023 року, інфляційних втрат у сумі 188 114,88 грн та 3% річних - 30 286,03 грн є правомірними. Правильність розрахунку інфляційних втрат та 3% річних судом перевірена. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. З урахуванням наведеного і виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшовши висновку, що відповідачем було порушено істотні умови договору про надання послуг з виготовлення меблів, що призвело до неотримання позивачем замовлених ним виробів (кухонних меблів), чим йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у психологічних стражданнях та душевних хвилюваннях, нерововму напруженні, які він відчував через необхідність змінювати графік роботи інших працівників, які робили ремонт в іншій частині будинку, витрачати велику кількість часу на безрезультатну комунікацію з відповідачем, яка не відобразилася в діях, відсутність кухонних меблів, що унеможливило проживання в будинку сім`ї, та необхідності докладання додаткових зусиль, пов`язаних із поверненням сплачених грошових коштів за договором, залученням адвокатів для мирного врегулювання спору, суд вважає необхідним визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 3 000 грн, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Що стосується витрат на правничу допомогу, то позивач не позбавлений змоги подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки у позові представник позивача навів попередній розрахунок витрат, пов`язаних із правничою допомогою, а також до закінчення розгляду справи зазначив, що відповідні докази будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов задоволено частково, позивач звільнений від сплати судового збору, тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави сума судового збору, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. Відтак, сума судового збору в процентному відношенні від задоволеної суми становить 10 048,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial