Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник позивача адвокат Данило В.М., звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 20 листопада 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №5374, між громадянином Індії [PERSON] та громадянкою України [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.11.2019 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №5374. Від шлюбу сторони дітей не мають. Вказано, що шлюбні відносини припинені у березні 2023 року через втрату почуття любові та різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між подружжям немає спільних інтересів, внаслідок чого їх подальше життя і збереження шлюбу стало неможливим. Наразі подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не веде. Спір про поділ майна відсутній. Спільних дітей у подружжя немає. Представник позивачки зазначає, що позивачка постійно проживає на легальних підставах у Німеччині, а відповідач повернувся додому до Індії та планує постійно проживати там. Позивачка не має наміру зберігати шлюбу, який вже більше одного року має формальний характер. Стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 03.01.2024 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки у надісланій до суду заяві, просив розглядати справу без участі позивачки та її представника. Зазначив, що позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, терміну на примирення не потребує, подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Просить шлюб розірвати. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивачки, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин Республіки Індія, та [PERSON] , [INFO] , громадянка України, перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20\~листопада 2019\~року Харківським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області,\~актовий запис\~№5374,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданим повторно\~02.04.2022\~Богодухівським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Богодухівському районі\~Харківської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків),\~наявним у\~матеріалах справи(а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тобто, сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивачки, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватно-правових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Так, наявними матеріалами справи підтверджується, що громадянка України [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із громадянином Республіки Індія [PERSON] . Подружжя зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто останнє спільне місце проживання сторін на території України. Шлюб між сторонами було також зареєстровано в Україні. Таким чином, право України одночасно є правом останнього спільного місця проживання подружжя та правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок. За таких обставин до припинення шлюбу має застосовуватись право України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають\~окремо,\~мають різні\~інтереси та\~погляди на\~життя,від шлюбу спільних дітей не мають, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу. За правилом ст.\~113\~Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » позивачка не просила, тому суд позбавлений можливості вирішити це питання у рішенні суду. В подальшому [PERSON] [PERSON] не позбавлена можливості відповідно до ст. 113 СК України вирішити питання про відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved