Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У жовтні 2023 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом, у якому просить розірвати договір про взаємовідносини між житлово-будівельним кооперативом та членом кооперативу №000143 від 01.12.2008 року, укладений між [PERSON] та ЖБК «Адоніс» та стягнути із Відповідача на користь Позивача за договором №000143 грошові кошти в розмірі 245 350 грн. Окрім цього, представник позивача просить суд розірвати договір №226 про резервування житлового приміщення від 10.06.2010 року, укладений між Позивачем та Відповідачем і стягнути з Відповідача на користь Позивача грошові кошти за договором №226 в сумі 837 086 грн., де основна сума боргу - 181 325 грн., інфляційні витрати - 585 477, 13 грн., 3 % річних - 70 284, 55 грн. В обґрунтування позову представник зазначає, що Позивачем, як членом ЖБК «Адоніс» станом на 25.11.2008 року внесено пайовий внесок у розмірі 122 675, грн.. за однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . 01 грудня 2008 року між [PERSON] та ЖБК «Адоніс» укладено договір №000143 про взаємовідносини між житлово-будівельним кооперативом та членом даного кооперативу, яким визначено права і обов`язки сторін з метою забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку за кошти членів кооперативу. 01.12.2008 року. Позивачем було внесено пайові внески ЖБК «Адоніс» за однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] в розмірі 245 350 грн. Усупереч зобов`язань кооперативу визначених даним договором, ЖБК «Адоніс» не забезпечив житлом Позивача, як члена кооперативу, шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку. На адресу Відповідача надіслано заяву про виключення Позивача з членів ЖБК «Адоніс» та повернення сплачених пайових внесків, проте відповіді Позивачеві з цього приводу не було надано. 10 червня 2010 р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір резервування житлового приміщення №226. Позивач є членом ЖБК «Адоніс» і за укладеним договором про резервування приміщення №226, засвідчив своє бажання набути у власність квартиру, яка розташована в житловому комплексі по [ADDRESS] на 21 поверсі, загальною площею 76 кв. м., забудовником якої є ТОВ «Обіо». За договором ЖБК «Адоніс» зобов`язувався закріпити за членом кооперативу квартиру, розташовану в житловому комплексі по [ADDRESS] , а також здійснити бронювання її у власника ЖК ТОВ «Обіо» протягом 7 днів після підписання Договору, надати члену кооперативу усну консультацію стосовно технічних характеристик будинку, в якому розташована квартира, ознайомити члена кооперативу з процедурою отримання свідоцтва права власності на квартиру, а також проводити дії з супроводження отримання членом кооперативу цього свідоцтва, а член кооперативу зобов`язується оплатити за резервування квартири суму в розмірі 181 325 грн. На виконання вимог Договору Позивачем внесено грошові кошти в сумі 181 325 грн. Довідкою №2 від 22.03.2011 року Відповідач підтвердив, що Позивачем внесено кошти в розмірі 181 500 грн. за квартиру [ADDRESS] . 18 вересня 2023 року Позивач звернувся до ЖБК «Адоніс» з письмовою вимогою про повернення протягом 10 робочих днів з дня отримання вимоги сплачених грошових коштів за Договором №226 від 10.06.2010р., однак на дану вимогу Відповідач не відреагував і вказані кошти не повернув. Відповідачем умови договору порушені та свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, будівництво Відповідачем за адресою по [ADDRESS] не було здійснено, а суму завданого збитку у розмірі 245 350 грн. не повернуто Позивачеві. Відповіді Позивачеві за письмовою вимогою до ЖБК «Адоніс» про повернення суми зворотного внеску за Договором №226 від 10.06.2010р. за резервування житлового приміщення з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних, Позивач також не отримав, сума зворотного внеску з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних Позивачеві також не повернуто. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить суд розірвати договір №000143 від 01 грудня 2008 року та договір №226 від 10.06.2010 року, та стягнути кошти за договором №000143 у сумі 245 350 грн. 00 коп., а за договором №226 стягнути кошти в сумі 837 086 грн., де основна сума боргу - 181 325 грн., інфляційні витрати - 585 477, 13 грн., 3 % річних - 70 284, 55 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2023 року суддею-доповідачем у справі визначено Діденка Є.В . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києві від 16 листопада 2023 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 27 листопада 2023 року представником позивача усунуто недоліки відповідно до ухвали суду. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду. У судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених у позові, просила суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових документів за адресою зареєстрованого місцезнаходження, однак конверт повернувся без вручення. На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 01.12.2008 р. між [PERSON] та ЖБК «Адоніс» укладено договір №000143 про взаємовідносини між житлово-будівельним кооперативом та членом даного кооперативу. Предметом угоди є відносини сторін (кооперативу та пайовика), пов`язані з оплатою (внесенням) пайового внеску та інших внесків, які є обов`язковою умовою членства в ЖБК «Адоніс» та підставою отримання у власність нежитлових приміщень з проектними характеристиками після закінчення будівництва та вводу в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим Позивачем сплачено пайові внески у загальному розмірі 245 350 грн., що підтверджується довідкою, виданою Позивачеві ЖБК «Адоніс» та розрахунковою книжкою № [NUMBER] . Згідно з п. 2.3. Договору №000143, член ЖБК має право на те, що після прийняття в експлуатацію будинку та внесення на поточний рахунок кооперативу в установі банку свого пайового внеску в повному обсязі і з додержанням строків, передбачених Договором, одержати квартиру, визначену шляхом жеребкування між членами кооперативу, проведеного на загальних зборах членів кооперативу. На підставі п. 2.8. Договору, член ЖБК має право вийти з кооперативу та отримати свою частку пайового внеску без індексації цих внесків та з вирахуванням банківських витрат, які виникли внаслідок цього повернення. Заява про вихід з кооперативу подається до правління кооперативу. Громадянин вважається таким, що вийшов з кооперативу, з моменту прийняття рішення про його вихід загальними зборами членів кооперативу. Відповідно до п. 3.4. даного Договору кооператив зобов`язаний спрямовувати свою діяльність виключно на забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей шляхом будівництва у найкоротший термін багатоквартирного жилого будинку з наступною експлуатацією цього будинку. Усупереч зобов`язань, визначених Договором, Відповідач не забезпечив Позивача житлом шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку, у зв`язку із чим 25.11.2023 року Позивач направив на адресу Відповідача заяву про виключення з членів ЖБК «Адоніс» та повернення сплачених пайових внесків, проте Відповідач не надав відповіді з приводу даних обставин, у результаті чого у Відповідача склалась заборгованість перед Позивачем за Договором №000143 у сумі 245 350 грн. Крім цього, 10 червня 2010 року між [PERSON] та ЖБК «Адоніс» укладено договір резервування житлового приміщення №226, зазначаючи, що він є членом кооперативу та має бажання набути у власність квартиру, яка розташована в житловому комплексі по [ADDRESS] на 21 поверсі, загальною площею 76 кв.м., забудовником якої є ТОВ «Обіо». На виконання умов Договору Позивачем внесено грошові кошти у розмірі 181 325 грн., що підтверджується довідкою ЖБК «Адоніс» №2-Д від 22.03.2011 року. Відповідно до п. 2 Договору №226 Відповідач зобов`язується закріпити за членом кооперативу (здійснити резервування) квартири, а також здійснити бронювання її у власника житлового комплексу ТОВ «ОБІО» протягом 7 днів після підписання цього договору. Згідно з умовами Договору, цей договір діє протягом 120 календарних днів, квартира закріплюється за членом кооперативу на строк дії договору, а сума сплачена за резервування є зворотною і підлягає обов`язковому поверненню члену кооперативу. ЖБК «Адоніс» повертає повністю всю проплачену суму за бронювання протягом десяти робочих днів за першою вимогою члену кооперативу. Усупереч зобов`язань, визначених Договором, Відповідач не забезпечив Позивача житлом шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку, у зв`язку із чим Позивач 18.09.2023 року направив на адресу Відповідача письмову вимогу про повернення сплачених ним коштів, проте Відповідач на вимогу не зреагував і кошти не повернув, у результаті чого Відповідач має заборгованість за Договором №226 у 181 325 грн. - сума основного боргу. Також, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу за період з 08.10.2010 року по 08.09.2023 року втрати від інфляції - 585 477 грн. 13 коп. та 70 284 грн. 55 коп. - 3% річних. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно положень ст. 525, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 614, ч. 1 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки. На підставі статті 11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Статтею 12 Закону України «Про кооперацію» визначено, що член кооперативу має право на одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом. Надаючи оцінку позовним вимогам в частині розірвання Договору № 226, суд зазначає, що строк дії вказаного договору складав 120 календарних днів, що передбачено самим договором. За змістом наведених норм законодавства, розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17. Тому, в задоволенні вимоги про розірвання вказаного договору слід відмовити. Водночас, оскільки доказів виконання умов вказаного договору відповідач не надав, кошти в сумі 181 325 грн. після пред`явлення вимоги про їх повернення позивачу не повернув, договір втратив чинність, то збереження коштів відповідачем є безпідставним, і їх слід стягнути на користь позивача. Стосовно вимог про стягнення з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України трьох процентів річних і втрати від інфляції, суд зазначає, що вимога про повернення коштів була пред`явлена лише 18.09.2023 року. Проте, сума трьох процентів річних і втрат від інфляції розрахована позивачем за період 08.10.2010 року по 08.09.2023 року (4719 днів), тобто до моменту пред`явлення вимоги. Тому, суд вважає вказані позовні вимоги безпідставними і вони задоволенню не підлягають. Стосовно вимоги про розірвання Договору № 000143, суд зазначає, що вказаний договір був укладений з метою регулювання відносин між позивачем, як членом кооперативу, та кооперативом. При цьому, в силу положень Закону України «Про кооперацію», членство позивача у кооперативі не залежить від чинності відповідного договору, оскільки позивач став учасником кооперативу на підставі поданої ним заяви та рішення голови кооперативу / правління. Вихід з кооперативу також оформлюється рішенням компетентного органу кооперативу. Позивач не довів суду законних підстав для розірвання Договору № 000143, оскільки вказаний договір регулює відносини членства у кооперативі позивача, а питання про виключення його з членів кооперативу позивач не ставить і доказів припинення членства суду не надав. Водночас, оскільки позивач подав заяву про вихід з кооперативу, яка вчасно не була розглянута відповідачем, внаслідок чого порушується право позивача на повернення пайового внеску, суд вважає, що у відповідача виник обов`язок повернути пайовий внесок, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача внесеного пайового внеску в розмірі 245350 грн. 00 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 4 213,70 грн.

Outcome: partial