Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

18.03.2024 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями згідно технічного паспорту № [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] ; скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №62095269 від 07.12.2021. В обґрунтування позовних вимог вказує, на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2021 позивач придбала житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 0,0943 га, кадастровий номер 6321210100:00:020:0043, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які в подальшому знесла. В 2023 році на цій земельній ділянці побудувала новий житловий будинок загальною площею 98,6 кв.м., житловою 39,3 кв.м. та гараж. 30.01.2024 КП «Валківське БТІ» виготовлений технічний паспорт на будинок, з яким позивач в лютому 2024 року звернулася до державного реєстратора Валківської міської ради з метою реєстрації права власності, однак отримала відмову в проведенні реєстраційних дій в зв`язку з тим, що в Реєстрі прав на нерухоме майно вже зареєстроване право власності на житловий будинок, що знаходиться за вказано адресою (речове право №45491558), який позивачем знесений. При цьому державним реєстратором роз`яснено, що позивачу необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно побудовану будівлю, скасувати рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №62095269 від 07.12.2021, ввести в експлуатацію самочинно збудовану будівлю, після чого зареєструвати право власності. Стверджує про наявність передбачених законом підстав для визнання права власності на самочинно збудоване майно, оскільки позивач є власницею земельної ділянки, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. На цей час єдиним способом захисту особистих майнових прав позивача вважає визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно з послідуючим прийняття його в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства. Після виконання вимог ст.187 ЦПК, на підставі ухвали суду від 21.03.2024 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Представник відповідача міський голова [PERSON] просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 07.12.2021 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчуком С.В., зареєстрованого в реєстрі за №1082, позивач придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №288776158 від 07.12.2021, номер запису про право власності №45491558, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62095269 від 07.12.2021, приватний нотаріус Левчук С.В., Богодухівський районний нотаріальний округ, Харківська обл. За умовами договору купівлі-продажу відчужуваний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розміщений на земельній ділянці площею 0,0943 га з кадастровим номером 6321210100:00:020:0043, цільове призначення для їх будівництва і обслуговування. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №320291542 від 16.01.2023, земельна ділянка площею 0,0943 га з кадастровим номером 6321210100:00:020:0043, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності позивачу. 28.11.2023 в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва створено ідентифікатор об`єкта будівництва з реєстраційним номером: 01.3561968.4984054.20231128.71.0000.82. З висновку ТОВ «Альянс» від 15.01.2024, експертами проведено комплекс робіт та встановлено, що в 2023 році позивач побудувала на власній земельній ділянці кадастровий номер 6321210100:00:020:0043, що розташована за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок. Будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам та державним стандартам. 30.01.2024 за замовленням позивача КП «Валківське БТІ» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №1586. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №71565813 від 13.02.2024, позивачу відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме вже зареєстровано речове право №45491558, номер реєстраційної справи №178291263212. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.319 ЦК встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст.328 ЦК). Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу (ст.375 ЦК). Згідно положень ст.376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі №6-1328цс15, згідно ч.1 ст.376 ЦК самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч.1 ст.376 ЦК ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Згідно ст.376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки. Право власності в порядку, передбаченому ч.3 ст376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку (ч.2 ст.5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Аналізуючи наведені правові норми, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання за нею права власності на самочинно збудований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами згідно технічного паспорту № [NUMBER] від 30.01.2024, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У разі знищення майна, право на яке підлягає державній реєстрації, право власності на це майно згідно ст.349 ЦК припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Для забезпечення позивача реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, суд вважає необхідним скасувати державну реєстрацію належного йому права приватної власності на знищене майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що відновить його порушене право. На підставі викладеного,

Outcome: approved