Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

21 лютого 2024 року [PERSON] (далі: заявник), заінтересовані особи: [PERSON] (далі: заінтересована особа-1), [PERSON] (заінтересована особа-2), [PERSON] (заінтересована особа-3), звернулась із заявою про встановлення факту, що [PERSON] , є її рідним батьком. В обґрунтування заявленої вимоги заявник посилається на смерть свого батька [PERSON] , звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, неможливість прийняти спадщину за законом за не підтвердження родинних відносин. До судового засідання заявник та заінтересовані особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладено справи судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.10.2004 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4-2 Харківського районного управління юстиції. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на 1/5 частку кв. [ADDRESS] . Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, кв. [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На момент смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із заявником та заінтересованими особами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 01.04.2005 КЖЄП-14. 02.08.2023 заявник звернулась до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , що на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . 02.08.2023 П`ятою Харківською міською державної нотаріальною конторою заведено спадкову справу №02-14 до майна померлого [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкових справи, зокрема з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець сщ Рождественське Щигровського району Курської області Росія. 04.08.2023 державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовленому заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5частку у праві власності на кв. [ADDRESS] за не підтвердження родинного зв`язку зі спадкодавцем за відсутності свідоцтва про народження та наявності розбіжностей у прізвищах зазначених органами РАЦС під час реєстрації її шлюбу та компетентним органом при видачі паспорта громадянина України на ім`я заявника, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2023. Заявник зазначає, що надати копію свідоцтва про народження не має можливості за знищення кв. [ADDRESS] внаслідок пожежі та її народження у РФ. Заявник є уродженкою м. Моршанськ Тамбовської області, РФ, що підтверджується копіє паспорту серії [NUMBER] , та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 09.12.1978 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №2468, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане повторно 19.12.2023 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як вбачається з Акту про пожежу від 15.06.2022, 23.03.2022 пожежею повністю знижено, зокрема, кв. [ADDRESS] . З відповіді Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за №496/476-24-24-32.24/32.24 від 27.01.2204 вбачається, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні відомості щодо актових записів цивільного стану, складених компетентними органами іноземних держав, та додатково повідомлено, що 01.12.2022 прийнято Закон України №2783 ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 р. та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993р., закон передбачає дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справ у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь. З нотаріально посвідчених пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона є рідною сестрою [PERSON] , а їх батьком є [PERSON] , який помер [INFO] . У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] 02.08.2023 подала до нотаріальної контори заяву, зі змісту якої вбачається, що вона не претендує на спадщину після смерті батька [PERSON] . Встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Відповідно до ч 1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право безперешкодного звернення людини до суду за захистом своїх прав гарантується ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено у ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч.1 ст.315 ЦПК України і не є вичерпним. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право. При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для звернення до суду із заявою про визнання матері недієздатною. Як вбачається зі ч.2 ст.296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Без встановлення вказаного факту родинних відносин заявник позбавлений можливості отримати спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надав про це відповідні докази. Підстав для суду вважати про наявність спору про право немає. Виходячи з викладеного та здійснюючи аналіз поданих доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що заявниця є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , про що, зокрема, свідчать надані суду докази, а тому цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оспорюється і має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Outcome: approved