Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 листопада 1989 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~З 1989 року позивачка фактично володіє та користується житловим будинком. У Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження №22023050000004528 зазначено, що 29 листопада приблизно о 23:30 відбулися 4 ракетні удари по місту Покровську Покровської ОТГ Покровського району Донецької області. В результаті ударів відбулися влучання в безпосередній близькості до житлових будинків. \~ \~ \~ \~Для реалізації свого права на отримання компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України» від 23.02.2023 року, після пошкодження будинку позивачка звернулася до нотаріуса з метою реєстрації її будинку в Реєстрі пошкодженого майна, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю реєстрації в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так у відповіді Комунального підприємства КП «Бюро технічної інвентаризації» зазначено, що до 01 січня 2013 року, будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 28 березня 1981 року в реєстрі за №1671. В КП «БТІ» зареєстровано 07 березня 1985 року в дод.кн. 28 за реєстровим №2648. \~ \~ \~ \~У листопаді 2023 року позивач звернулася до ЦНАП щоб здійснити державну реєстрацію майна, однак їй було повідомлено, що для реєстрації права власності необхідно надати оригінал правовстановлюючого документу, а саме договору дарування від 10 листопада 1989 року на підставі якого буде здійснено реєстрацію права власності нерухомого майна. \~ \~ \~ \~З частини Державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №00753 вбачається, що позивачка є власницею земельної ділянки розташованої на території [ADDRESS] цільове призначення - обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,0740 га в межах згідно з планом. Отже оригінали правовстановлюючих документів було пошкоджено до стану не придатного для використання. \~ \~ \~ \~З метою отримання дублікату договору дарування позивач звернулася до Донецького обласного державного нотаріального архіву , однак отримала відмову, оскільки всі документи Першої покровської держнотконтори з 1944-2001 роки, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишився в архівосховищах нотаріального архіву в місті Донецьку, доступ до яких відсутній. Факт звернення підтверджується відповіддю №47/01-02 від 31 січня 2024 року. В позасудовому порядку оформити право власності нерухоме майно неможливо з тих причин, що з 1 січня 2013 року набули чинності зміни до\~ЗК України, зокрема, ст.126, згідно якої право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється свідоцтвом відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухомість та містить кадастровий номер, тобто отримати дублікат державного акту неможливо. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу літ.А-1 з прибудовою літ.а-1 з господарськими будівлями літня кухня літ.Б-1, тамбур літ.б-1, гараж літ.Д-1, вбиральня літ.Ж-1, літній Душ літ.З-1, огорожа №3,№4,№5 загальною площею 70,4 кв.м в тому числі житловою площею 26,6 кв.м та допоміжною 43,8 кв.м розташований за адресою: [ADDRESS] . Визнати право власності за нею право власності на земельну ділянку розташовану на території [ADDRESS] цільове призначення якої обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,0740 га. Ухвалою суду від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочате підготовче провадження. Ухвалою суду від 02.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання не з`явилися позивач та представник відповідача, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 10 листопада 1989 року між мною, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження №22023050000004528 29 листопада приблизно о 23:30 відбулися 4 ракетні удари по місту Покровську Покровської ОТГ Покровського району Донецької області. В результаті ударів відбулися влучання в безпосередній близькості до житлових будинків. \~ \~ \~ \~З частини Державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №00753 вбачається, що власницею земельної ділянки розташованої на території [ADDRESS] цільове призначення - обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,0740 га в межах згідно з планом, є [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28 травня 1994 року. Відповідно до листа Донецького обласного державного нотаріального архіву №47/01-02 від 31 січня 2024 року, всі документи Першої покровської держнотконтори з 1944-2001 роки , прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишився в архівосховищах нотаріального архіву в місті Донецьку, доступ до яких відсутній. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання право власності. На підставі ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно ст. 316 Цивільного кодексу України, визначено, що право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати дублікат договору дарування для реєстрації права власності на будинок у зв`язку з тим, що документи Першої покровської держнотконтори з 1944-2001 роки, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишився в архівосховищах нотаріального архіву в місті Донецьку, доступ до яких відсутній. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до положень п.37Постанови Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, а також практики Верховного Суду щодо судового захисту права власності від 19.02.2021року\~з урахуванням положень ч.1 ст.15\~та ст.392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на вказаний будинок, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати дублікат договору дарування віл 10.11.1989 року на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном та не має можливості отримати відповідну компенсацію за пошкодження свого нерухомого майна, що порушує її право власності, тому заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved