Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

18 березня 2024 року позивач Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» через систему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 58602 гривень 56 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 гривні 40 коп. Процесуальні рішення та дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 28 травня 2024 року. Додатково повідомлено відповідачку шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду (а.с. 59-61). У судове засідання 28.05.2024 представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. У позовній заяві позивач просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 28.05.2024 не з`явилася, у розумінні п. 1 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду; причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 2-5, 11-13) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2020 між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі позивач або АТ «ПУМБ») та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №2001536347701, на підставі якого відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000,00 грн, який пізніше було збільшено до 36750, 00 грн. За ствердженням позивача станом на 01.02.2024 відповідачка має загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 58602,56 грн, у тому числі: - 36745,51 грн - заборгованість за кредитом; - 21857,05 - заборгованість за процентами; - 00,00 грн - штраф. Позивачем зазначалось, що умовами публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Також позивач стверджував, що направляв відповідачці письмову вимогу (повідомлення) на адресу місця проживання, яку вона зазначала у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість позивачкою погашена не була. Кредитний договір укладено між сторонами 28.01.2020, але відповідачка кредитною карткою користувалася і здійснювала платежі до 20.08.2022. Позивач вважає, що оскільки він звертається до суду 06.03.2024 строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 16, 264, 256-257, 525-526, 530, 629, 1048-1050, 1054, п. 12, 19 Перехідних положень ЦК України, постанову КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2" від 11 березня 2020 року N 211. Позиція відповідача Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд уважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Судом встановлено, що 28 січня 2020 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування № 2001536347701 шляхом підписання заяви на приєднання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що містить підпис відповідачки (а.с.13 на звороті). У заяві відповідачка попросила банк відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну карту, номер кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфіковано) [NUMBER] . У цьому ж договорі відповідачка попросила банк встановити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 3 000,00 грн. Договором у формі заяви про приєднання було визначено основні умови кредитування рахунку: розрахунковий день - 30 число місяця; платіжна дата - 30 число місяця; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк; стандартна процентна ставка - 47,88 %; реальна річна процентна ставка - 47,88 %. Також підписанням заяви на приєднання до комплексного договору відповідачка надала підтвердження та запевнення, що: 1) ця заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО (договору комплексного банківського обслуговування) дія договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, договорів рахунків, які раніше були укладені між нею та банком, припиняються на підставі ст. 604 Цивільного кодексу України; 2) ознайомлена з ДКБО, тарифами банку та цілком згодна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 3) отримала від банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»; 4) їй відомо, що укладення страхування зі страхувальником не є обов`язковою умовою отримання кредиту в банку, таку послугу було обрано нею за власною ініціативою з числа послуг, що пропонуються банком, і відносини за договором страхування, після його укладення, виникають між страхувальником та страховиком; 5) до підписання заяви вона отримала в письмовій формі інформацію згідно зі частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до інформації на сайті банку, в дату підписання цієї заяви, їй надано ДКБО (як публічну частину договору) шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документ». Паспортом споживчого кредиту, який містить підпис відповідачки [PERSON] від 28.01.2020 (а.с.14), передбачено такі умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 3000,00 грн; строк кредитування - 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін; мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договорами страхування; спосіб та строк надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; стандартна процентна ставка - 47,88 %; тип процентної ставки - фіксована; загальна процентна ставка, за умови використання кредиту поза межами пільгового періоду та погашення кредиту рівними платежами, відсотків річних - 47,88 %; кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно, і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів). Наданою позивачем публічною пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої протоколом №760 від 11 червня 2019 року рішенням правління АТ «ПУМБ», передбачаються загальні засади обслуговування карткових рахунків (предмет договору, порядок та умови договору, строк дії та умови припинення договору тощо), порядок надання послуг банком, місцезнаходження та реквізити банку тощо (а.с. 16-30). Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме направлялася відповідачці письмова вимога (повідомлення) про сплату заборгованості за кредитним договором на загальну суму 58602, 56 (а.с. 30 (на звороті) - 31). Доказів погашення заборгованості у добровільному порядку матеріали справи не містять. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, наданої позивачем, [PERSON] 28.01.2020 було встановлено кредитний ліміт 3000,00 грн, який декілька разів змінювався, а саме: 04.06.2020 - кредитний ліміт збільшено до 7000,00 грн; 14.09.2020 - кредитний ліміт збільшено до 13000,00 грн; 16.11.2020 - кредитний ліміт збільшено до 19000,00 грн; 22.01.2021 - кредитний ліміт збільшено до 29000,00 грн; 19.03.2021 - кредитний ліміт збільшено до 36750,00 грн (а.с.33). Отже, найбільший кредитний ліміт, який був встановлений позивачем на картковий рахунок відповідачки за весь період кредитування складав 36750,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 33 (на звороті)-35), через неналежне виконання відповідачкою грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 01.02.2024 року утворилася заборгованість у сумі 58602,56 грн, яка складається з: - 36745,51 грн - заборгованість за кредитом; - 21857,05 грн - заборгованість за процентами. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідачки позивач підтвердив випискою за особовим рахунок відповідачки за період з 28.01.2020 по 01.02.2024 (а.с. 36-44). Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, у якій Верховний Суд вказав, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. З виписки з особового рахунку позичальника (відповідачки) та з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка систематично користувалася кредитною карткою та здійснювала платежі на погашення заборгованості. Суд уважає, що основні умови кредитного договору були погоджені між сторонами у встановленому законом порядку, факт використання відповідачкою кредитних коштів у межах суми кредитного ліміту підтверджений позивачем належними та достатніми доказами. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним позивачем розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачкою не спростовано отримання нею кредитних коштів у межах кредитного ліміту, встановленого на її банківський картковий рахунок, що підтверджується банківською випискою за договором та довідкою за лімітами. З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, вбачається, що для нарахування процентів за користування кредитом, позивачем застосовувалися ставка 47,88 % річних, що відповідає умовам кредитування, що були погодженні між сторонами кредитного договору у паспорті споживчого кредиту та заяві приєднання. Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором станом на 01.02.2024 у останньої виникла заборгованість перед позивачем у сумі 58602,56 грн, з яких: 36745,51 грн - заборгованість за кредитом; 21857,05 грн - заборгованість за процентами. Оскільки відповідачка своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або доказів на спростування отримання нею кредитних коштів до суду не надала, тому суд позовні вимоги позивача задовольняє повністю, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved