Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В травні 2023 року в.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Вороньківської сільської ради, звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що розпорядженням Бориспільської РДА №4928 від 24 липня 2008 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Головурівської сільської ради Бориспільського району; розпорядженням Бориспільської РДА №5037 від 25 липня 2008 року проект земле-устрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,8368 га для ведення особистого селянського господарства на території Головурівської сільської ради Бориспільського району; а розпорядженням Бориспільської РДА №5039 від 25 липня 2008 року проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. На підставі цих розпоряджень місцевого органу виконавчої влади [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680785, [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680786, а [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680787. 25 грудня 2008 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. 22 липня 2010 року на підставі цього договору [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №326995. 30 грудня 2008 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900: 03:002:0200 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. В той же день [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. 22 липня 2010 року на підставі цих договорів [PERSON] отримала державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №326994 та серії ЯЛ №326997. 22 липня 2010 року [PERSON] уклала з [PERSON] договори купівлі-продажу земельних ділянок, за якими [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельні ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198 та площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002: 0200 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. В той же день [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,8368 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначен-ням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. 9 квітня 2019 року [PERSON] уклала з [PERSON] договори купівлі-продажу земельних ділянок, за якими [PERSON] відчужила у власність відповідача земельні ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198, площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0200 та площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002: 0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. Рішеннями державного реєстратора Пристоличної сільської ради Стариченко К.І. №65052883, №65051473 та №65052671 від 6 жовтня 2022 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на придбані ним земельні ділянки. 1.2. В.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури посилається на те, що придбані відповідачем земельні ділянки повністю накладаються на землі водного фонду, а саме на водну поверхню та острови акваторії Канівського водосховища на р. Дніпро. Як вбачається з ч.2 ст.59 ЗК України, вказані земельні ділянки не підлягали приватизації та не могли бути відчужені у власність [PERSON] . Адже згідно з ч.1 ст.13 Конституції України водні ресурси є власністю всього Українського народу, а не тільки відповідача. Зокрема, постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2020 року, були визнані недійсними розпоряд-ження Бориспільської РДА №4928 від 24 липня 2008 року, №5037 та №5039 від 25 липня 2008 року, державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №326994 та серії ЯЛ №326997, видані 22 липня 2010 року на ім`я [PERSON] , та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №326995, виданий 22 липня 2010 року на ім`я [PERSON] ; а також були витребувані з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Київської ОДА земельні ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198, площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0200 та площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. Подальше відчуження цих земельних ділянок у власність [PERSON] унеможливлює використання цих об`єктів нерухомого майна Вороньків-ською сільською радою, на території якої розташовуються земельні ділянки. 1.3. Тому в.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури просить суд усунути перешкоди у здійсненні Вороньківською сільською радою повноважень щодо користуван-ня та розпоряджання земельними ділянками площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198, площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002: 0200 та площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованими на території Головурівської сільської ради Бориспільського району, шляхом скасування рішень державного реєстратора Пристоличної сільської ради Стариченко К.І. №65052883, №65051473 та №65052671 від 6 жовтня 2022 року, а також повернення вказаних земельних ділянок від [PERSON] на користь Вороньківської сільської ради. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 травня 2023 року (а.с.113-114) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим в.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури, була розподілена судді Бориспільсь-кого міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 червня 2023 року (а.с.120-121 т.1) було відкрито провадження у цивільні справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2023 року (а.с.141 т.1) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 грудня 2023 року (а.с.151-152 т.1) було залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 3. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні прокурор [PERSON] підтримує пред`явлений позов та наполягає на його задоволенні. 3.2. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на те, що його довіритель [PERSON] не брав участь у розгляді цивільної справи №359/281/18. У зв`язку з цим в.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури не звільнений від обов`язку довести накладення земельних ділянок, придбаних відповідачем, на землі водного фонду, тоді як поданий ним лист в.о. директора КДП «Київгеоінформатика» №01-01/445 від 4 серпня 2017 року та схеми накладення земельних ділянок не є допустимими та належними доказами. Крім того, пред`явивши позов про усунення перешкод у користу-ванні та розпоряджанні земельними ділянками, в.о. керівника Бориспільської окружної прокуратури застосував неналежний спосіб захисту права, адже спірні правовідносини регулюються ст.388 ЦК України. [PERSON] є не тільки добросовісним, а також законним набувачем земельних ділянок, що виключає можливість витребування цих об`єктів нерухомого майна з його володіння. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 3.3. Інші учасники справи не з`явились у судове засідання та не повідомили про своє ставлення до пред`явленого позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. Розпорядженням Бориспільської РДА №4928 від 24 липня 2008 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Головурівської сільської ради Бориспільського району; розпорядженням Бориспільської РДА №5037 від 25 липня 2008 року проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,8368 га для ведення особистого селянського господарства на території Головурівської сільської ради Бориспільського району; а розпорядженням Бориспільської РДА №5039 від 25 липня 2008 року проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. На підставі цих розпоряджень місцевого органу виконавчої влади [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680785, [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680786, а [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №680787. 4.2. 25 грудня 2008 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. 22 липня 2010 року на підставі цього договору [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №326995. 4.3. 30 грудня 2008 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0200 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. В той же день [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. 22 липня 2010 року на підставі цих договорів [PERSON] отримала державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №326994 та серії ЯЛ №326997. 4.4. 22 липня 2010 року [PERSON] уклала з [PERSON] договори купівлі-продажу земельних ділянок, за якими [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельні ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198 та площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0200 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. В той же день [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужила у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,8368 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. 4.5. 9 квітня 2019 року [PERSON] уклала з [PERSON] договори купівлі-продажу земельних ділянок, за якими [PERSON] відчужила у власність відповідача земельні ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198, площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0200 та площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. Рішеннями державного реєстратора Пристоличної сільської ради Стариченко К.І. №65052883, №65051473 та №65052671 від 6 жовтня 2022 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на придбані ним земельні ділянки. Ці обставини підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №331580723, №331580816 та №331580865 від 8 травня 2023 року. 4.6. Спірні правовідносини регулюються главою 12 «Землі водного фонду» розділу ІІ «Землі України» та главою 23 «Захист прав на землю» розділу V «Гарантії прав на землю» ЗК України, а також главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. 5.2.\~Згідно з\~ч.1\~ст.58\~ЗК України\~до земель\~водного фонду\~належать землі,\~зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів; штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів. 5.3. Відповідно до ч.2 ст.59 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми. 5.4. Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 5.6. Згідно з п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судо-чинства є верховенство права. 5.7. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 5.8. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. б. норми процесуального права. 5.9. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.10. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5.11. Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 5.12. Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року (а.с.75-84 т.1, а.с.12-22 т.2), залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2020 року (а.с.85-106 т.1, а.с.23-43 т.2), визнані недійсними розпорядження Бориспільської РДА №4928 від 24 липня 2008 року, №5037 та №5039 від 25 липня 2008 року, державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №326994 та серії ЯЛ №326997, видані 22 липня 2010 року на ім`я [PERSON] , та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №326995, виданий 22 липня 2010 року на ім`я [PERSON] ; а також витребувані з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Київської ОДА земельні ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198, площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900: 03:002:0200 та площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. Зі змісту мотивувальної частини означених судових рішень вбачається, що земельні ділянки, придбані [PERSON] та в подальшому відчужені у власність [PERSON] , повністю накладаються на землі водного фонду, а саме на водну поверхню та острови акваторії Канівського водосховища на р. Дніпро. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України вказана обставина не підлягає повторному доказуванню. Дійсно, [PERSON] не брав участь у розгляді цивільної справи №359/281/18-ц, в якій були ухвалені означені судові рішення. Однак всупереч ч.5 ст.82 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали жодного доказу на спростування обставин, встановлених у постанові Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2020 року. 6.2. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що спірні земельні ділянки відносяться до земель водного фонду, які згідно з ч.2 ст.59 ЗК України не підлягали приватизації та не могли бути відчужені у власність [PERSON] . У зв`язку з тим, що земельні ділянки продовжують незаконно перебувати у власності відповідача, Вороньків-ська сільська рада, на території якої розташовуються земельні ділянки, позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись ними. В такому випадку належним та ефективним способом захисту порушеного права є усунення перешкод у користуванні та розпоряджанні земельними ділянками шляхом скасування рішень про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельні ділянки та повернення цих об`єктів нерухомого майна від відповідача на користь Вороньківської сільської ради. Такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції, викладеній в п.75-п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц (№14-473цс18), зміст якої полягає в тому, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст.391 ЦК України, ч.2 ст.52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч.2 ст.152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість появи приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст.59 цього Кодексу. Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду сформульовані у постанові від 22 травня 2018 року у справі №469/1203/15-ц, у п.70 постанови від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негатор-ний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (п.71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц, п.96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц). Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, а також вимагаючи повернути таку ділянку. 6.3. Очевидно, що скасування рішень про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельні ділянки, а також повернення цих об`єктів нерухомого майна на користь Вороньківської сільської ради є втручанням держави у право відповідача на мирне володіння його майном. Однак таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на суворому дотриманні земельного та цивільного судочинства, а також спрямовано на забезпечення суспільних інтересів, які полягають у поверненні водних природних ресурсів у власність Українського народу, як це передбачено ч.1 ст.13 Конституції України. Досягнення цієї легітимної мети виправдовує втручання держави у право власності відповідача на земельні ділянки. Крім того, зі схем накладення земельних ділянок (а.с.37-38 т.1) вбачається, що спірні земельні ділянки майже повністю вкриті водою. [PERSON] повинен був усвідомлювати незаконність приватизації таких об`єктів нерухомого майна та подальшу неможливість їх придбання. У зв`язку з цим він несе підвищений ризик припинення права власності на вказані об`єкти нерухомого майна. Тому задоволення пред`явленого позову не призведе до надмірного індивідуального тягаря для відповідача та є цілком співрозмірним заходом допущеному ним свавільному порушенню земельного законодавства. 6.4. З огляду на це суд висновує, що належить усунути перешкоди у здійсненні Вороньківською сільською радою повноважень щодо користування та розпоряджання земельними ділянками площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0198, площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0200 та площею 1,8386 га з кадастровим номером 3220882900:03:002:0220 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованими на території Головурівської сільської ради Бориспільського району, шляхом скасування рішень державного реєстратора Пристоличної сільської ради Стариченко К.І. №65052883, №65051473 та №65052671 від 6 жовтня 2022 року, а також повернення вказаних земельних ділянок від [PERSON] на користь Вороньківської сільської ради. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. Встановлено, що Київська обласна прокуратура сплатила судовий збір в розмірі 5368 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №1007 від 4 травня 2023 року (а.с.29 т.1). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь Київської обласної прокуратури належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 5368 гривень 00 копійок.

Outcome: approved