Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся в суд із позовом до ТОВ «Кейстрот» про розірвання публічного договору на продаж квитків на культурно-видовищні заходи/надання видовищних послуг та стягнення вартості квитків. Свої вимоги, обґрунтовує тим, що 19.12.2021 року, між [PERSON] та ТОВ «Кейстрот» було укладено договір про надання послуг у сфері концертної діяльності, що оформлено електронним квитком №2017750720/2017750947, номер замовлення 9127422188689 та електронним квитком № [NUMBER] , номер замовлення 9118984964252 на концерт [PERSON] , що мав відбутися 01.04.2022 року о 19:30 годині в приміщенні Палацу Україна, за адресою: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 103. На виконання умов договору позивачем було сплачено 5598 грн. вартості двох квитків та комісію банку, що підтверджується квитанцією про оплату квитків. У свою чергу, послуги обумовлені договором відповідачем надані не були, з підстав того, що через ведення в Україні воєнного стану всі масові заходи було скасовано, концерт не відбувся 01.04.2022 року. Будь-якої інформації споживачам щодо скасування концерту, станом на день подання даного позову не надано, кошти за придбані квитки не повернуто. Зазначає, що відповідач умисно зловживає форс-мажорними обставинами та не надає інформацію про скасований концерт, щоб відповідно до умов договору здійснити повернення вартості квитків, чим порушує права позивача. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», вважає, що відповідач, окрім суми вартості квитків, має відшкодувати позивачу пеню за кожен день прострочення виконання зобов`язання в розмірі 337 грн. за період з 01.04.2022 року по 01.04.2024 року. Також, вважає, що через недобросовісні дії відповідача та майже півтора року очікування концерту, неможливості повернути витрачені на квитки кошти та нервовий стан у зв`язку з невизначеністю, позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 10000 грн. На підставі наведеного, просить суд, розірвати публічний договір на продаж квитків на культурно-видовищні заходи/надання видовищних послуг що пропонується Товариством з обмеженою відповідальністю «Аншлаг Концертна Агенція», укладений між [PERSON] та ТОВ «Кейстрот» щодо організації та проведення концерту [PERSON] , оформлений електронним квитком [NUMBER] , номер замовлення 9127422188689 та електронним квитком [NUMBER] , номер замовлення 9118984964252 від 19.12.2021 року; стягнути з відповідача номінальну вартість 2 (двох) квитків у розмірі 5598 грн., пеню за кожен день прострочення виконання зобов`язання в розмірі 337 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 19.12.2021 року, між [PERSON] та ТОВ «Кейстрот» було укладено договір про надання послуг у сфері концертної діяльності, що оформлено електронним квитком №2017750720/2017750947, номер замовлення 9127422188689 та електронним квитком № [NUMBER] , номер замовлення 9118984964252 на концерт [PERSON] , що мав відбутися 01.04.2022 року о 19:30 годині в приміщенні Палацу Україна, за адресою: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 103. На виконання умов договору позивачем було сплачено 5598 грн. вартості двох квитків. У свою чергу послуги обумовлені договором відповідачем надані не були, з підстав того, що через ведення в Україні воєнного стану всі масові заходи було скасовано, концерт 01.04.2022 року не відбувся. Будь-якої інформації споживачам щодо скасування концерту, станом на день подання даного позову не надано, кошти за придбані квитки не повернуто. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. За змістом статей 610-612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності,\~до ст.\~615\~ЦП України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~однією стороною\~друга сторона\~має право\~частково або\~в повному\~обсязі відмовитися\~від зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом. Одностороння\~відмова від\~зобов`язання\~не звільняє\~винну сторону\~від відповідальності\~за порушення\~зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 2\~ст.\~651\~ЦК України,\~договір може\~бути змінено\~або розірвано\~за рішенням\~суду на\~вимогу однієї\~із сторін\~у разі\~істотного порушення\~договору другою\~стороною та\~в інших\~випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст.\~10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно Розділу Х Інструкції з ведення квиткового господарства в театрально-видовищних підприємствах та культурно-освітніх закладах, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України № 452 від 07.07.1999 року, у разі скасування, переносу або зміни заходу відвідувачі (глядачі, слухачі) мають право повернути попередньо придбані квитки. Повернення коштів відвідувачам (глядачам, слухачам) проводиться організаторами заходу з пред`явленням документа, що посвідчує особу (паспорта, військового квитка, студентського квитка, посвідчення водія, службового посвідчення). Відповідно до п. 13 Постанову Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №35 «Про затвердження Порядку організації та проведення гастрольних заходів», організатори гастрольних заходів, гастролери, підприємства, установи та організації, залучені до організації та проведення гастрольних заходів, а також власники (уповноважені ним органи чи особи) стаціонарних сценічних майданчиків у межах своїх повноважень забезпечують дотримання вимог законодавства про культуру, авторські та суміжні права, захист прав споживачів. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що кошти, які були сплачені позивачем за захід, який не був проведений в сумі 5598 грн. підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Кейстрот», як організатора даного заходу. Також, у відповідності до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Із наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що за період з 01.04.2022 року по 01.04.2024 року (732 дні), розмір пені становить 337 грн. (5598 грн.(сума боргу) х 3% / 100 % х 732 днів / 365 днів у році). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання публічного договору на продаж квитків, стягнення з відповідача номінальної вартості двох квитків та пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Статею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Виходячи з положень статей 16 і 23\~ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23\~ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено (правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові № 216/3521/16-ц від 01.09.2020 року). Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду та ту обставину, що спеціальним законом чітко передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у разі порушення прав споживача, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 1000 грн. за завдану моральну шкоду. На думку суду, відшкодування 1000\~грн.\~за завдану\~моральну шкоду є достатнім для задоволення потреб позивача та є співмірним із заподіяною йому шкодою. В решті вимог в цій частині слід відмовити за їх безпідставністю. Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, зважаючи на положення ст. 141 ЦПК України, вказані витрати у розмірі 1211,20 грн. підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial