Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому уточнюючі позовні вимоги просив суд визнати нікчемним заповіт складений 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрований в реєстрі за № 420 та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту складеного 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за № 420. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого, відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. При зверненні позивача до нотаріальної контори виявилось, що за життя 07.11.2017, [PERSON] , склав на ім`я відповідача [PERSON] заповіт, яким заповів останньому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,7280 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 858, кадастровий номер 1221887700:07:001:0046 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,735 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 859, кадастровий номер 1221887700:07:001:0045. Заповіт посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] , та зареєстрований в реєстрі за № 420. Позивач та третя особа, не погоджуючись із заповітом звернулись до нотаріуса із письмовими заявами, у зв`язку із чим, державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори, своєю постановою відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , у зв`язку із тим, що у спадкоємців [PERSON] , [PERSON] виникла суперечка зі спадкоємцем [PERSON] , щодо обсягу спадкового майна, так як [PERSON] та [PERSON] не погоджуються з заповітом складеним [PERSON] на користь [PERSON] , який вони мають намір оскаржити. Обґрунтовуючи уточнені заявлені вимоги, позивач посилається на те, що в ході розгляду справи, виявлено, що мається 2 оригінали заповіту, які мають різний зміст, про те зареєстровані в Спадковому реєстрі за одним і тим самим номером № 420 від 07.11.2017 року, у зв`язку із чим зазначений заповіт, який знаходиться в спадковій справи є нікчемним. Крім того, відповідно до проведеної почеркознавчої експертизи - рукописний запис в заповіті, який перебуває в спадковій справі № 350/2021, заведеній після смерті [PERSON] , померлого, [INFO] на аркуші спадкової справи № 6, а саме «Заповіт на моє прохання записано секретарем виконкому з моїх слів, прочитаний мною, [PERSON] , в голос до його підписання та підписання мною особисто, як такий, що повністю відповідає моєму волевиявленню» та рукописний запис з заяві про призначення/перерахунку пенсії [PERSON] від 02.12.1999, на аркуші справи № 8, яка перебуває в матеріалах цивільної справи № 214/10613/21 в конверті на аркуші справи № 150, виконані різними особами. Присутні в судовому засіданні позивач, його представник та третя особа уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі. Присутня в судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, відповідача та третьої особи по справі [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (Том № 1 а.с.9). Родинний зв`язок між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] , відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (Том № 1 а.с.10), серії [NUMBER] (Том № 1 а.с.11) та серії [NUMBER] (Том № 1 а.с.100). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно (Том № 1 а.с.16-17, 18, 19, 117). Відповідно до копії спадкової справи (Том № 1 а.с.61), за життя 07.11.2017, [PERSON] , склав на ім`я [PERSON] заповіт, яким заповів останньому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,7280 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 858, кадастровий номер 1221887700:07:001:0046 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,735 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 859, кадастровий номер 1221887700:07:001:0045. Заповіт посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] , та зареєстрований в реєстрі за № 420. 07.06.2021 позивач по справі [PERSON] та третя особа [PERSON] , звернулись до Шостої криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , яку бажають прийняти за законом (Том № 1 а.с.63, 74). Крім того, відповідач по справі [PERSON] 01.09.2021, також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] за заповітом та за законом (Том № 1 а.с.57). Про те, 03.12.2021, державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори, своєю постановою (Том № 1 а.с.15) відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , у зв`язку із тим, що у спадкоємців [PERSON] , [PERSON] виникла суперечка зі спадкоємцем [PERSON] , щодо обсягу спадкового майна, так як [PERSON] та [PERSON] не погоджуються з заповітом складеним [PERSON] на користь [PERSON] , який вони мають намір оскаржити. Крім зазначених спадкоємців до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Дружина [PERSON] та мати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (Том № 1 а.с.8). Інші спадкоємці, відповідно до матеріалів справи відсутні. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що в ході розгляду справи, виявлено, що мається 2 оригінали заповіту, які мають різний зміст, про те зареєстровані в Спадковому реєстрі за одним і тим самим номером № 420 від 07.11.2017 року, у зв`язку із чим зазначений заповіт, який знаходиться в спадковій справи є нікчемним. Крім того, відповідно до висновку експерта № 2367-23 від 11.01.2024 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної за клопотанням позивача (Том № 2 а.с. 34-40), рукописний запис в заповіті, який перебуває в спадковій справі № 350/2021, заведеній після смерті [PERSON] , померлого, [INFO] на аркуші спадкової справи № 6, а саме «Заповіт на моє прохання записано секретарем виконкому з моїх слів, прочитаний мною, [PERSON] , в голос до його підписання та підписання мною особисто, як такий, що повністю відповідає моєму волевиявленню» та рукописний запис з заяві про призначення/перерахунку пенсії [PERSON] від 02.12.1999, на аркуші справи № 8, яка перебуває в матеріалах цивільної справи № 214/10613/21 в конверті на аркуші справи № 150, виконані різними особами. Так, відповідно до ст. 1220 ЦПК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтями 1216 1218 ЦК України, передбачено, що, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як видно з матеріалів справи [PERSON] за життя склав на ім`я [PERSON] , заповіти, які містять різний зміст, про те зареєстровані в Спадковому реєстрі Спадковому реєстрі за одним і тим самим номером № 420 від 07.11.2017 року. Оригінали зазначених заповітів, оглянуті суддею при дослідженні доказів в нарадчий кімнаті. Відповідно до\~ст.ст.\~1233-1235\~ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на\~заповіт здійснюється\~особисто.\~Вчинення заповіту\~через представника\~не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.ст. 1247, 1251 ЦК України, заповіт складається\~у письмовій\~формі,\~із зазначенням\~місця та\~часу його\~складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до змісту статті 37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах. При вчиненні наведених нотаріальних дій посадові особи органу місцевого самоврядування діють відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі - Порядок), за змістом пункту 1.2 якого нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Відповідно до\~Розділу 2.1.\~п.\~2.1.4.\~Положення про\~Спадковий реєстр,\~реєстратором до\~Спадкового реєстру\~вносяться відомості\~про заповіти\~та спадкові\~договори щодо документа,\~який змінює\~або скасовує\~заповіт,\~а саме: вид\~(заповіт,\~заповіт подружжя,\~спадковий договір,\~заява,\~інший документ); серії\~та номери\~спеціальних бланків\~нотаріальних документів\~(за\~наявності),\~на яких\~викладено текст\~документа; номер у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій; дата та\~місце посвідчення\~документа; відомості\~про особу,\~яка посвідчила\~такий документ; місце зберігання (за наявності). Так, як видно з матеріалів справи (а.с.61, 153), два оригінали заповіту зареєстровані у Спадковому реєстрі під одним номером № 420, що суперечить вимогами чинного законодавства та Положенню про Спадковий реєстр. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що вона проживала разом із померлим [PERSON] , на момент його смерті, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. 07.11.2017 року вона була запрошена секретарем сільської ради для написання рукописного тексту від імені [PERSON] в заповіті складеному ним на ім`я відповідача по справі [PERSON] , так як [PERSON] міг викласти рукописний текст з помилками. Зміст заповіту їй не відомий, так як вона не читала його. Розбіжності в оригіналах заповіту виникли через те, що 07.11.2017 після складання заповіту, вона разом із [PERSON] приїхали додому, де останній дослідивши текст заповіту виявив, що заповіт має неточності в місці народженні заповідача та майні, яке увійшло до складу спадкової маси, після чого, через декілька днів вона разом із [PERSON] знову пішли до Чкаловської сільської ради, щоб уточнити відомості, які містяться в заповіті, де вона знову написала рукописний текст від імені [PERSON] , а він ставив в заповіті лише свій підпис. Крім того, [PERSON] зазначила, що вона як співмешканка [PERSON] , не претендує на спадкове майно, яке залишилось після його смерті, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, та рішення суду ніяк не може вплинути на її права або обов`язки. Покази свідка [PERSON] узгоджуються з висновком експерта № 2367-23 від 11.01.2024 (Том № 2 а.с.34-40), відповідно до якого рукописний запис в заповіті, який перебуває в спадковій справі № 350/2021, заведеній після смерті [PERSON] , померлого, [INFO] на аркуші спадкової справи № 6, а саме «Заповіт на моє прохання записано секретарем виконкому з моїх слів, прочитаний мною, [PERSON] , в голос до його підписання та підписання мною особисто, як такий, що повністю відповідає моєму волевиявленню» та рукописний запис з заяві про призначення/перерахунку пенсії [PERSON] від 02.12.1999, на аркуші справи № 8, яка перебуває в матеріалах цивільної справи № 214/10613/21 в конверті на аркуші справи № 150, виконані різними особами. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що не знали про існування заповіту від імені [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, предметом позову є визнання заповіту складеного 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 420 - нікчемним. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України), що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 по справі № 917/1338/18. Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимоги про визнання заповіту складеного 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 420- нікчемним. В той же час, судом достовірно встановлено, що мало місце порушення вимог, щодо форми складання, посвідчення та реєстрації заповіту складеного 07.11.2017 від імені [PERSON] , так, як при дослідженні оригіналів заповіту, виявлено, що останні мають різний зміст, про те датовані однією датою, та зареєстровані в Спадковому реєстрі під № 420, у зв`язку із чим, неможливо визначити волевиявлення спадкодавця, щодо складу спадкової маси, яку від заповів [PERSON] . Що стосується позовної вимоги про виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту складеного 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за № 420, суд приходить до наступного. Зібраними доказами судом встановлено, що заповіт, складений 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 420- є нікчемним. Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Зважаючи на те, що оспорюваний заповіт є нікчемним, вимоги позивача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту складеного 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за № 420, є обґрунтованою, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] , підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок (Том № 1 а.с. 169) та витрати пов`язані із проведенням експертизи 9559 гривень 20 копійок (Том № 2 а.с. 116).

Outcome: partial