Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 3.00 га, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 026342 виданого 05 жовтня 2004 року, знаходиться на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області. [PERSON] вказану земельну ділянку, посвідчену державний актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 026342, заповіла [PERSON] , про що нею було складено заповіт від 16 лютого 2016 року. Позивач зазначає, що як спадкоємець за заповітом він звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з приводу належного оформлення спадщини, однак йому було відмовлено з причини пропуску ним шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] не заперечує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини він попустив, однак причини його пропуску вважає поважними, оскільки померла [PERSON] є матір`ю його колишньої дружини, [PERSON] , тому він не міг знати про те, що покійна відповідним заповітом залишить йому будь-яке майно. Про наявність заповіту він дізнався від нотаріуса у травні 2023 року та відразу написав відповідну заяву. Позивач також вказує, що нотаріус не мала можливості вчасно повідомити його про наявність спадкового майна тому, що він змінив місце свого фактичного проживання та з 2019 року проживає у с. Троїцьке Подільського району Одеської області, без реєстрації місця проживання. Окрім того він хворіє, постійно знаходиться на лікуванні, оскільки ще у 2016 році йому поставлено діагноз: цукровий діабет 1 типу, важка форма, внаслідок чого він отримав другу групу інвалідності безстроково. Також позивач зазначає, що ще однією непереборною обставиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою є те що 24 лютого 2022 року Указом Президента України 64/2022 по всій території України введено воєнний стан. У зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позовну заяву та визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачам про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. В подальшому, 04 грудня 2023 головуючим суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні 28 травня 2024 року повідомила про те, що позивачу відомо про дату, час та місце розгляду справи, однак прибути до суду він не має можливості. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також пояснила, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивач не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його ім`я матір`ю його колишньої дружини, крім того [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи, яку він отримав внаслідок захворювання на цукровий діабет, у зв`язку з чим постійно потребує лікування, проживає протягом багатьох років без реєстрації в с. Троїцьке Подільського району Одеської області. Також зазначила, що ще однією непереборною обставиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори позивача з відповідною заявою, є воєнний стан, введений 24 лютого 2022 року Указом Президента України 64/2022 по всій території України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення розгляду справи сповіщалась неодноразово, належним чином, шляхом направлення на адресу її зареєстрованого місця проживання, інформація про яке міститься у матеріалах справи, судової повістки (а.с. 97,106), інші листи повернулися на адресу суду із довідкою пошти ф.20 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 117,122,141). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце проведення розгляду справи сповіщалась неодноразово, належним чином, шляхом направлення на адресу її зареєстрованого місця проживання, інформація про яке міститься у матеріалах справи, судової повістки (а.с. 101,107, 118), однак у судові засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила; листи із повісткою про виклик у судове засідання призначене на 21 лютого 2024 року, 29 квітня 2024 року повернулись на адресу суду із довідкою пошти ф.20 із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 123,138); лист із повісткою про виклик у судове засідання, призначене на 28 травня 2024 року повернувся на адресу суду із довідкою ф.20 з відміткою «адресат відмовився» (а.с. 142). Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, інформація щодо даної справи також розміщена в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://an/od.court/gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення відповідачів, обізнаність позивача про розгляд справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідачів та за участю представника позивача. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Представник позивача у судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, які належним чином повідомлені про розгляд справи, та ухвалення судом заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням вказаного, у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку представника позивача, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши представника позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 липня 2005 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.5-7), фактично проживає, без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2018 року, що підтверджується довідкою Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області № 427 від 05 липня 2023 року, копію якої долучено до матеріалів справи (а.с. 36). Відповідачем 1 у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №1150 від 24 липня 2023 року, виданою Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради, про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 27) та копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 05 серпня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с. 52-53). Відповідачем 2 у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №1149 від 24 липня 2023 року, виданою Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради, про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 29) та копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 16 вересня 2002 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с. 48-49). Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд: визнати причину пропуску поважною та визначити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 28 липня 2005 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк у три місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2022 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.60). Згідно копії довідки № 386, виданої 13 квітня 2022 року Ананьївською міською радою (а.с.61), померла [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована по день смерті, тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Особи, які були зареєстровані разом з померлою [PERSON] по день її смерті, відсутні (а.с. 61). Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приписами частини\~1\~статті 1233\~ЦК України\~визначено,\~що заповітом\~є особисте\~розпорядження фізичної\~особи на\~випадок своєї\~смерті. Встановлено, що 16 лютого 2016 року за життя спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , було складено заповіт, яким вона заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 3,00 га, яка знаходиться на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області згідно державного акту серії ОД № 026342, виданого Ананьївським районним відділом земельних ресурсів 05 жовтня 2004 року. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області [PERSON] (а.с.11). З копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69437752 наданої 12 липня 2022 року Ананьївською державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.63) вбачається, що заповіт складений за життя [PERSON] , зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 58636899, номер в реєстрі нотаріальних дій 07, чинний (а.с. 63, 77). З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 026342, виданого 05 жовтня 2004 року на підставі рішення 3 сесії ХХІV скликання Ананьївської Другої сільської ради від «4» жовтня 2002 року № 2 вбачається, що за життя спадкодавець [PERSON] володіла земельною ділянкою площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського (нині Подільського) району Одеської області (а.с. 81), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 71-73). Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В даній справі спадкування здійснюється за заповітом. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причини, оскільки померла [PERSON] є матір`ю його колишньої дружини, [PERSON] , шлюб з якою розірвано 12 травня 2022 року за рішенням Миколаївського районного суду Одеської області № 491/1042/21 (а.с. 12), тому він не міг знати про те, що покійна відповідним заповітом залишить йому будь-яке майно. Про наявність заповіту він дізнався від нотаріуса у травні 2023 року та відразу написав відповідну заяву. Позивач зазначає, що нотаріус не мала можливості вчасно повідомити його про наявність спадкового майна тому, що він змінив місце свого фактичного проживання та з 2018 року проживає у с. Троїцьке Подільського району Одеської області, без реєстрації місця проживання. Окрім того він хворіє, постійно знаходиться на лікуванні (а.с.14-15), оскільки ще у 2016 році йому поставлено діагноз: цукровий діабет 1 типу, важка форма, внаслідок чого він отримав другу групу інвалідності. Також позивач зазначає, що ще однією непереборною обставиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою є ведення по всій території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року Указом Президента України 64/2022. В підтвердження зазначеного позивачем до позовної заяви додано такі докази, як: копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] , видане 23 листопада 2016 року Пенсійним фондом України, згідно якого позивач є особою з інвалідністю 2 групи, загальне захворювання, довічно (а.с.9); копія виписки з акта МСЕК серії 10 ААВ №807998, виданої 11 жовтня 2016 року, згідно якої позивачу встановлено другу групу інвалідності , загальне захворювання безстроково (а.с.10). Згідно копії листа Ананьївської держаної нотаріальної контори Одеської області №802/02-14 від 20 травня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] , оскільки позивачем пропущено визначений законом строк для звернення з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Також у листі вказано, що заяви про прийняття спадщини за законом на майно [PERSON] подали дочки спадкодавці: [PERSON] та [PERSON] , які не відносяться до спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині згідно статті 1241 ЦК України (а.с.13). На виконання ухвали суду від 04 серпня 2023 року від Ананьївської державної нотаріальної контри Одеської області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 265/2022 на майно [PERSON] , з якої вбачається, що позивач заяву про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті [PERSON] подав 13 травня 2023 року. Згідно копії спадкової справи спадкоємцями майна [PERSON] , крім [PERSON] є доньки покійної, [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами у даній справі (а.с.46-95). Для прийняття спадщини згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України. відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складній умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся 13 травня 2023 року із заявою до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області про видачу йому свідоцтва про право на спадщину з заповітом. З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих суду доказів під час розгляду справи, встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті заповідача [PERSON] , яка померла [INFO] , є поважними. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені\~обставини по\~справі,\~оцінивши надані\~в силу\~положень статті\~81\~ЦПК України\~докази в\~їх сукупності,\~зважаючи на\~те,\~що [PERSON] \~є спадкоємцем\~за заповітом,\~має намір\~прийняти спадщину,\~зазначив причини\~пропуску строку,\~встановленого законом\~для прийняття\~спадщини,\~які визнані\~судом поважними,\~беручи до\~уваги той\~факт,\~що позивач\~позбавлений в\~позасудовому порядку\~реалізувати своє\~право на\~спадщину,\~суд приходить\~до висновку,\~що заявлені\~вимоги позивача\~підлягають задоволенню.

Outcome: approved