Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №470001-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2023 в розмірі 182\~072, 19 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 19.07.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №470001-КС-001 про надання кредиту, шляхом направлення товариством пропозиції (оферти) та акцептуванням її відповідачем через телекомунікаційну систему одноразовим ідентифікатором UA-2273, який був надісланий на мобільний номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн/ зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою, що становить 1,14957034 % за кожен день користування кредитом. Повернення кредиту здійснюється у порядку та на умовах визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Товариство виконало свої зобов`язання за договором кредиту, а саме надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яка була вказана позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Натомість відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти в загальній сумі 21\~560,85 грн. Станом на 12.02.2024 виникла заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 182\~072, 19 грн., з яких: 49\~425,21 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 129\~563,28 грн. сума прострочених платежів по процентах та 3\~083, 70 грн. сума прострочених платежів за комісією. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №470001-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2023 в розмірі 182\~072, 19 грн., а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Також витребувано у АТ КБ «Універсал Банк» інформацію про власника карткового рахунку № [NUMBER] та стан руху по ній коштів (виписку) у період з 19.07.2023 по 12.02.2024 Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутність не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, з поміж іншого, просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась судом завчасно та належним чином в установленому законом порядку, про причини неявки відповідач суд не повідомила, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 19.07.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №470001-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Вказаний договір був укладений шляхом подання відповідачем заявки на отримання кредиту через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/ та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2273 (а.с.25-29). Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримала грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., строком на 24 тижні, тобто до 03.01.2024, на умовах сплати процентів за фіксованою процентною ставкою, що становить 1,14957034 % за кожен день користування кредитом (знижена процентна ставка) та 2, 00 % за кожен день користування кредитом (стандартна процентна ставка). Орієнтована загальна вартість наданого кредиту становить 129\~960,00 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка 9\~151,89 процентів. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (п. 1 кредитного договору). Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Сторонами в пункті 3.2.3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Згідно п. 7.15 кредитного договору, інші умови цього правочину регулюються Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», які є невід`ємною частиною договору. Усі нерегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України. 19.07.2023 позивач на виконання зобов`язань за договором №470001-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2023 перерахував на банківську карту № [NUMBER] , яка вказана відповідачем в особистому кабінеті, грошові кошти в сумі 50000,00 грн., що підтверджується довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» від 22.02.2024 (а.с. 18 19). Крім того дана обставина підтверджується випискою з вищевказаного карткового рахунку відповідача, що надана АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали суду від 29.02.2024 (а.с. 79-84). Відповідач свої зобов`язання належним чином в повному обсязі не виконала, сплативши лише 21\~560, 85 грн., з яких: 574,79 грн. - заборгованість за кредитом; 16\~569,76 грн. заборгованість по відсоткам та 4\~416, 30 грн. заборгованість за комісією. Вказані обставини визнаються позивачем, що зазначено у позовній заяві та підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом. Доказів про виконання відповідачем надалі своїх зобов`язань матеріали справи не містять. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №470001-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2023 станом на 12.02.2024 (нарахування процентів проведені з 19.07.2023 по 03.01.2024, тобто в межах строку кредитування) становить 182\~072,19 грн., з яких: 49\~425,21 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 129\~563, 28 грн. сума прострочених платежів по процентах та 3\~083, 70 грн. - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 9-12). Сума заборгованості за тілом кредиту та за процентами встановлена на підставі наданих суду доказів та відповідачем не оспорена. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка підлягає стягненню з відповідача в частині суми прострочених платежів по тілу кредиту та суми прострочених платежів по процентах. Щодо стягнення комісії в розмірі 3 083,70 грн., то суд враховує, що згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії (за вчинення дій/надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у вказаному розмірі відсутні. Отже, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №470001-КС-001 від 19.07.2023 в розмірі 178\~988,49 грн., з яких: 49\~425,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 129\~563,28 грн. - заборгованість за відсотками. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Зважаючи на часткове задоволення позову (98,31%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2\~381, 46 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial