Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18.09.2015 року, місце реєстрації: Орландо, Флорида, Сполучені Штати Америки, державний номер реєстрації 2015-112088. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.09.2015 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований 18.09.2015 року, місце реєстрації: Орландо, Флорида, Сполучені Штати Америки, державний номер реєстрації 2015-112088. Від шлюбу у подружжя спільних дітей не має. У позовній заяві вказано, що фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинились у 2021 році .Сторони проживають окремо , подружжя не підтримують з того часу зв`язку один із одним. Позивачка вказує, що між сторонами зникло почуття любові, припинились нормальні стосунки, що притаманні членам однієї родини, шлюб вже тривалий час існує виключно формально. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, і часу на примирення сторони не потребують. У зв`язку із викладеним, позивач просить позов задовольнити. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленою про день та час слухання справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за її відсутності не надав, відзив на позовну заяву не подавав, у зв`язку з чим, суд зі згоди позивача, визнав доцільним слухати справу у відсутність відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~\~\~\~\~\~ Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що 18.09.2015 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований 18.09.2015 року, місце реєстрації: Орландо, Флорида, Сполучені Штати Америки, державний номер реєстрації 2015-112088. Від шлюбу у подружжя спільних дітей не має. Відповідно до частини 2\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Так, інформуємо, що частиною 2\~статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та пунктом 1 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5\~(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5, зі змінами) (далі - Правила) передбачається, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Згідно частини 1 статті 11 Закону Державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього. Державний реєстр актів цивільного стану громадян ведеться відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 розділу II Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 № 1269/5\~(зі змінами) (далі - Інструкція) визначено, що відомості актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Водночас, у пункті 2.2 розділу II Інструкції закріплено перелік відомостей, які містяться з Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, відповідно до яких, внесення до Реєстру інформації про актові записи цивільного стану, складені компетентними органами іноземних держав, не передбачено. Таким чином документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації/апостилізації. якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пред`явлення таких документів до державних органів та інших установ України здійснюється разом легалігапією/апостилізацією з долученими до них нотаріально засвідченими перекладами на українську мову. Судом, відповідно до представлених документів, встановлено , що між сторонами зареєстровано шлюб, від якого у подружжя спільних дітей немає. Сторони з 2021 року не проживають разом. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв.\~Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 р.). Відповідно до\~наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р. №140/5) "Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України. Відповідно до міжнародного договору ст. 1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції. Відповідно до ст. ст. 2,3 Гаазької Конвенції (набрання чинності в Україні 22.10.2003 р.) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції. На підтвердження укладення шлюбу що між [PERSON] та [PERSON] , матеріали справи містять свідоцтво, в якому зазначено, що 18.09.2015 року засвідчено шлюб, місце реєстрації: Орландо, Флорида, Сполучені Штати Америки, державний номер реєстрації 2015-112088. Частиною 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст.104, ст.110 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За змістом ч. 2 ст.114, ст.115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Таким чином, враховуючи те, що позивачка разом із відповідачем деякий час разом мешкали за кордоном, уклали шлюб в Орландо, Флорида, Сполучені Штати Америки , на сьогоднішній день сторони разом не мешкають, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків, до того ж позивачка є громадянкою України, що, на думку суду, є достатніми підставами для розірвання шлюбу без обов`язкового виїзду закордон. З огляду на зазначене та враховуючи те, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та згідно із ст.ст. 58, 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України», ст.ст.\~56,\~104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved