Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

08.05.2024 року[PERSON] , через свого представника - адвоката Волошину Наталію Миколаївну звернулася до Київського районного суду м. Одеса із заявою, в якій просить суд встановити факт народження [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Одеси, громадянкою України, четвертої дитини жіночої статі, яка народилася [INFO] о 04.00 годині в Україні у м. Одесі. Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Петрівка, Іванівського району, Одеської області, громадянин України. Зазначає, що у [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Одеси, громадянки України та [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Петрівка, Іванівського району, Одеської області, громадянина України, які перебувають у зареєстрованому 04.10.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, шлюбі, актовий запис №413, [INFO] народилася донька [PERSON] . Після народження доньки [PERSON] батьки у встановлені строки не зареєстрували у відповідних органах її народження та не отримали свідоцтво про народження. Факт народження дівчинки підтверджується медичною довідкою лікарсько-консультативної комісії КУ «Дитяча міська поліклініка №6» про огляд дитини, яка народилася поза закладом охорони здоров`я від 02.11.2018 року №6 та медичною довідкою лікарсько-консультативної комісії КУ «Пологовий будинок №7» про огляд жінки для підтвердження факту народження нею дитини поза закладом охорони здоров`я від 01.11.2018 року №4. Намагаючись отримати свідоцтво про народження, 15.04.2024 року заявниця звернулася до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації з загальних питань із заявою про підтвердження факту народження нею доньки [PERSON] [INFO] . Листом №3419/03-02/2-24/Г-105-взп-лис від 23.04.2024 року заявниці було рекомендовано звернутися до суду, оскільки враховуючи вимоги діючого законодавства України, орган державної реєстрації актів цивільного стану не може оформити свідоцтво про народження доньки заявниці без судового рішення про встановлення факту про народження в певний час, через те, що факт народження відбувся у 2018 році. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 09.05.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження. Призначено справу досудового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 11.06.2024 року заявниця не з`явилася, однак від її представника надійшла заява у якій вона просить розглянути справу за їх відсутності, заяву про встановлення факту народження підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання 11.06.2024 року не з`явилася, проте 10.06.2024 року надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання 11.06.2024 року не з`явився, проте 05.06.2024 року надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, просив її задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини жіночої статі, яка народилася [INFO] о 04.00 годині в Україні у м. Одесі, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Одеси є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта. Відповідно копії паспорта, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Петрівка, Іванівського району, Одеської області є громадянином України. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 04.10.2008 року зареєстровано шлюб про, що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, складено актовий запис №413. Судом встановлено, що факт народження [INFO] у [PERSON] дитини-дівчинки, підтверджується медичною довідкою лікарсько-консультативної комісії КУ «Дитяча міська поліклініка №6» про огляд дитини, яка народилася поза закладом охорони здоров`я від 02.11.2018 року №6. Відповідно до медичної довідки лікарсько-консультативної комісії КУ «Пологовий будинок №7» №4, 01.11.2018 року оглянуто жінку [PERSON] , [INFO] , за результатами якого встановлено вагітність 39-40 тижнів, зазначено імовірну дату пологів [INFO]. Намагаючись отримати свідоцтво про народження, 15.04.2024 року заявниця звернулася до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації з загальних питань із заявою про підтвердження факту народження нею доньки [PERSON] [INFO] . Згідно листа Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації №3419/03-02/2-24/Г-105-взп-лис від 23.04.2024 року заявниці було рекомендовано звернутися до суду, оскільки враховуючи вимоги діючого законодавства України, орган державної реєстрації актів цивільного стану не може оформити свідоцтво про народження доньки заявниці без судового рішення про встановлення факту про народження в певний час, через те, що факт народження відбувся у 2018 році. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтв про їх народження. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відсутність державної реєстрації народження дитини заявниці на території України позбавляє можливості отримати свідоцтво про народження дитини та в послідуючому паспорт громадянина України. Відповідно до глави І розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції Міністерства юстиції України 24 грудня 2010 року №3307/5) (зі змінами), державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. Електронний примірник медичного висновку про народження та відомості, необхідні для проведення державної реєстрації народження, отримуються органом державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або шляхом автоматизованого обміну відомостями між інформаційними ресурсами Національної служби здоров`я України та Міністерства юстиції України через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів за сформованим запитом, що містить відомості про унікальний номер медичного висновку, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та реквізити паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері. б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я, також подається висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше, також отримується документ, визначений у підпункті «а», або подається документ, зазначений у підпункті «б» цього пункту. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «а» цього пункту, сформованого до введення воєнного стану в Україні, чи дубліката документа, визначеного у підпунктах «б» - «ґ» цього пункту, державна реєстрація народження здійснюється після перевірки факту проведення державної реєстрації народження за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У разі подання документа, визначеного наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 березня 2022 року № 407 «Про забезпечення реєстрації новонародженої дитини в умовах воєнного стану», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07 березня 2022 року за № 293/37629, який видано в межах адміністративно-територіальних одиниць, що входять до затвердженого Міністерством юстиції України переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану та в межах яких відділами державної реєстрації актів цивільного стану державна реєстрація народження фізичної особи та її походження у зв`язку з тимчасовою окупацією Російською Федерацією території України не проводиться, перевірка також проводиться у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, визначеному відповідним наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ). Відсутність актового запису про народження підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 22 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (із змінами). Якщо в результаті перевірки виявлено актовий запис про народження, який зберігається на тимчасово окупованій території України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану поновлює його в установленому законодавством порядку. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Відповідно до абзацу другого п. 3.17 розділу ІІІ Правил, рішення суду про встановлення факту народження, постановлене судом у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації факту народження. З викладеного слідує, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про народження дитини, у зв`язку з чим звернулася до суду про встановлення факту народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на те, що, встановлення факту народження породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав дитини; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявниця не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт народження дитини, що знайшло підтвердження в суді. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що маються законні підстави для задоволення заяви встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилася у м. Одесі, в Україні від матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, що знайшло своє підтвердження в суді належними, допустимими, переконливими доказами в розумінні ст. 12, 81 ЦПК України. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини. Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Оскільки реєстрація народження дітей в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факту їх народження. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі становить 605,60 грн., який повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду.

Outcome: approved