Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 квітня 2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Мотуз О.В., звернувся з позовом до Приватного акціонерного\~товариства «Суха\~Балка» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON] працював на різних посадах у різних структурних підрозділах ПрАТ «Суха Балка» тривалий час у шкідливих умовах праці, а саме: з 04.02.1992 року по 09.03.2000 року, з 23.01.2002 року по 18.07.2005 року та з 10.05.2006 року по 24.09.2009 року, отримав професійні захворювання радикулопатію попереково-крижову, сидеросилікоз. Довідками МСЕК від 26.03.2008 року позивачу первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності з наступним переоглядом, які в подальшому [PERSON] неодноразово проходив та в подальшому Довідками МСЕК від 23.03.2021 року позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності безстроково, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, позивач втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя. Позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичні страждання та біль через важкість самопочуття та особливості лікування. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 400000,00грн., які просить суд стягнути з відповідача. 01 травня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 21.05.2024 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повній мірі з пред`явленими позовними вимогами та вважає, що позивачем не доведений факт спричинення професійними захворюваннями моральної шкоди саме діями відповідача. Окрім цього, на думку відповідача, завлений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював на різних посадах у різних структурних підрозділах ПрАТ «Суха Балка» тривалий час у шкідливих умовах праці, а саме: з 04.02.1992 року по 09.03.2000 року, з 23.01.2002 року по 18.07.2005 року та з 10.05.2006 року по 24.09.2009 року. (а.с.20-22) 15\~лютого 2008 року було складено Акт №11 розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON] : радикулопатії попереково-крижової. Причиною професійного\~захворювання в\~акті зазначено\~робота понад\~14\~років в\~умовах важкої\~фізичної праці\~та несприятливого\~мікроклімату. Обставиною виникнення профзахворювань слугувала праця на ПрАТ «Суха Балка», [PERSON] виконував роботи\~в умовах,\~які характеризувались\~важкою фізичною\~працею внаслідок\~обмеженості робочого\~простору робочих\~місць,\~не дозволяючої\~завжди застосувати\~засоби малої\~механізації.\~Посилюючим шкідливим\~фактором був\~несприятливий мікроклімат\~характерний для\~підземних робіт. (а.с.10-11) 02 квітня 2013 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] : сидеросилікоз. Причиною професійного захворювання в акті зазначено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: умови праці підземного прохідника, аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Обставиною виникнення профзахворювань виконання комплексу робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. (а.с.8-9) Відповідно до Довідки МСЕК серії ДНА-02 № 022997 від 26.03.2008 року [PERSON] первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності з наступним переоглядом, які в подальшому неодноразово проходив. (а.с.23-28) В подальшому\~Довідкою МСЕК серії 12 ААА №059591 від 23.03.2021 року та Довідкою МСЕК серії ААБ №627588 від 23.03.2021 року позивачу [PERSON] повторно встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких 35% - радикулопатія, 30% - сидеросилікоз, третю групу інвалідності безстроково, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення, спостереженні та лікування у сімейного лікаря, невролога, протипоказано важку фізичну працю, тривалу ходу, вимушену позу, переохолодження, працю в умовах виробничого пилу. (а.с. 29-30) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійні захворювання виникли у позивача під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актами розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.02.2008 року та від 02.04.2013 року. За таких обставин суд вбачає, що Приватне акціонерне\~товариство «Суха\~Балка» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду\~спричинену професійними\~захворюваннями радикулопатією\~попереково-крижовою, сидеросилікозом. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 65%, періоду роботи на підприємстві відповідача понад 14 років за різними професіями на ПрАТ «Суха Балка», судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 260 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 2600,00 грн.

Outcome: partial