Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

29 квітня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» поштою направило до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 09 травня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2024 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 23 липня 2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено електронний договір № 0443-1570 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 14 календарних днів до 05 серпня 2020 року. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та розміщених на їх сайті: creditkasa.com.ua. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] , а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити відсотки за користування коштами у розмірі зниженої процентної ставки 2 % в день від суми кредиту у межах строку кредиту з 23 липня 2020 року по 05 серпня 2020 року. Відповідач оплату за кредитним договором не здійснив, чим порушив умови договору. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і позивачем було укладено договір факторингу № 02/10/2021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0443-1570 від 23 липня 2020 року. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 0443-1570 від 23 липня 2020 року станом на 22 квітня 2024 року становить 30 800 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 30 800 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн., заборгованості за прострочені відсотки за користування кредитом у розмірі 20 800 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 9 000 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2020 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено електронний договір № 0443-1570 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 14 календарних днів до 05 серпня 2020 року (а.с. 5). 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 02/10/2021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0443-1570 від 23 липня 2020 року (а.с. 18-20, 24). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 0443-1570 від 23 липня 2020 року становить 30 800 грн. (а.с. 12-15). Відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув, відсотки не сплатив. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з наданих позивачем розрахунків розмір процентів за період з 23 липня 2020 року по 09 листопада 2021 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 20 800 грн. коп. заборгованості за відсотками, з урахуванням сплачених позичальником коштів у розмір 5 600 грн. (а.с. 15). Проте, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню за наступних підстав Договір між сторонами було укладено на строк з 23 липня 2020 року по 05 серпня 2020 року. Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, то після 05 серпня 2020 року позивач не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 0443-1570 від 23 липня 2020 року. Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також, судом враховується, що згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 12-15), відповідачем на користь позикодавця за період з 23 липня 2020 року по 19 серпня 2020 року було сплачено кошти у розмірі 5 600 грн., а нарахування відсотків мало здійснювалося лише до 05 серпня 2020 року, то сума у розмірі 2 800 грн. - є частковим поверненням тіла кредиту. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом є необґрунтованими, тому у їх задоволенні слід відмовити. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0443-1570 від 23 липня 2020 року заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7 200 грн., з урахуванням сплачених [PERSON] коштів у розмірі 2 800 грн. У задоволенні позовних вимог в іншій частині позивачеві слід відмовити. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 9 000 грн. є завищеною. Крім цього, аналіз доказів і документів для подання позовної заяви не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки доказами по даній справі є сам кредитний договір, договір факторингу, які були наявні у позивача, а також виписка з карткового рахунку відповідача, виконана за допомогою комп`ютерної програми. Крім цього, суд зауважує, що кількість годин, витрачених на складання позовної заяви про стягнення заборгованості, зазначена у рахунку на оплату, є завищеною, оскільки позовна заява є типовою, не містить розрахунків, та не вимагає витрат тривалого часу на її підготовку. Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 1). З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 707 грн. 84 коп. (7 200 грн. коп. х 3 028 грн. / 30 800 грн. = 707 грн. 84 коп.) Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», складає 10 907 грн. 84 коп. (7 200 грн. + 707 грн. 84 коп. + 3 000 грн. = 10 907 грн. 84 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial