Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

1. 19 лютого 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «ЖСК «Проспект» про відшкодування шкоди. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . 01.12.2018 між сторонами було укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. У період від 05.05.2021 по 04.06.2021 у під`їзді, в якому мешкає позивачка, не працював ліфт, у зв`язку з чим позивачка, як і всі мешканці під`їзду, була змушена користуватися сходами. При цьому позивачкою належно виконувалися обов`язки з оплати послуг відповідача за договором від 01.12.2018. Через тривалий вихід з ладу ліфта у позивачки загострилися хронічні хвороби, для лікування яких вона витратила значні кошти. Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації заподіяної майнової шкоди в сумі 3\~714,83 грн, а також відшкодування моральної шкоди в сумі 50\~000,00 грн (а.с.а.с. 1 4). 2. У судовому засіданні позивачка, її представниця підтримали заявлений позов, пояснивши, що позивачці належить квартира [ADDRESS] . 01.12.2018 між сторонами було укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. У період від 05.05.2021 по 04.06.2021 у під`їзді, в якому мешкає позивачка, не працював ліфт, у зв`язку з чим позивачка, як і всі мешканці під`їзду, була змушена користуватися сходами. При цьому позивачкою належно виконувалися обов`язки з оплати послуг відповідача за договором від 01.12.2018. Через тривалий вихід з ладу ліфта у позивачки, який виповнилося 71 рік, загострилися хронічні хвороби, для лікування яких вона витратила значні кошти. 3. Представниця відповідача у суді заперечувала проти позову, пояснивши, що позивачка не довела належними та допустимими доказами взаємозв`язок хвороб позивачки, її лікування та придбаними нею ліками. Крім того, роботу ліфта було відновлено того ж дня, коли він вийшов з ладу, отже підстав для відшкодування моральної шкоди також не існує. 4. Заслухавши пояснення позивачки, представниць сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 5. Судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] і має статус пенсіонера за віком (а.с. 5). 6. Позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.11.1994 належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8). 7. 1 грудня 2018 року між сторонами було укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, згідно з яким (а.с.а.с. 6 17): - кожен із співвласників має право на зменшення у встановленому законодавством порядку плати за послугу з управління у разі її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості; - відповідач зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку, а також забезпечувати прибуття представника на виклик співвласника в разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або неналежної якості; - виконання робіт з обслуговування ліфтів здійснюється щоденно. 8. У період від 05.05.2021 по 04.06.2021 у під`їзді, в якому мешкає позивачка, вийшов з ладу ліфт, у зв`язку з чим 05.05.2021 мешканці під`їзду (зокрема, позивачка) звернулися до відповідача з проханням його полагодити та провести відповідний перерахунок (а.с.а.с. 48 51). 9. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. 10. Згідно з пунктами 1, 3, 4, 5, 10 частини 1 статті 7 Закону №2189-VIII споживач має право: - одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; - на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); - на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; - на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; - без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку. 11. За правилами, встановленими пунктами 1, 5, 6, 8, 9 частини 2 статті 8 Закону №2189-VIII\~виконавець комунальної\~послуги зобов`язаний: - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; - розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; - вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; - своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; - своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. 12. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 13. Судом було встановлено, що протягом тривалого часу (від 05.05.2021 по 04.06.2021) ліфт, що вийшов з ладу, знаходився у неробочому стані. 14. Викладене абсолютно свідчить про недотримання відповідачем приведених вище приписів Закону №2189-VIII та договору від 01.12.2018 щодо виконання обов`язку утримувати у належному стані спільне майно, усувати недоліки його функціонування, а також щоденного виконання робіт з обслуговування ліфтів. 15. При цьому суд критично ставиться до посилань представниці відповідача на наряд-допуск від 05.05.2021 №496025, у якому нібито зафіксовано відновлення роботи ліфта, оскільки він не містить підпису замовника, який би прийняв такі роботи (а.с. 48). 16. За приписами статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 17. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 18. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 19. За правилами, встановленими статтею 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 20. Пунктом 9 частини 2 статті 16 ЦК визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. 21. За приписами частини 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 22. Відповідно до статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. 23. Суд\~ураховує те,\~що позивачка\~насправді зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї відповідача (тривалого простою ліфта, вимушеного користування сходами), і вважає за необхідне задовольнити позов у частині відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн. Решта цих вимог задоволенню не підлягає через її завищений характер. 24. Розв`язуючи спір у частині вимог про відшкодування матеріальних витрат у сумі 3\~714,83 грн, суд виходить з такого. 25. Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 26. За правилами, встановленими частинами 2, 3 статті 12 ЦПК, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 28. За приписами статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 29. Відповідно до частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 30. Згідно з частиною 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 31. Відтак у контексті приведених вище норм процесуальним завданням позивачки було доведення суду належними, допустимими та достовірними доказами, із дотриманням принципу їх достатності (статті 77 80 ЦПК), існування причинно-наслідкового зв`язку між нефункціонуванням ліфта та необхідністю придбавати конкретні ліки. Такими доказами відповідно до матеріального закону та сталої судової практики може бути, зокрема, висновок експерта (спеціаліста) у відповідній галузі. 32. Такого доказу ані позивачкою, ані її представницею протягом розгляду справи суду надано не було. 33. При цьому додані до позовної заяви копії касових чеків щодо придбання ліків, а також проходження медичних досліджень, самі по собі не підтверджують існування взаємозв`язку між фізичним станом позивачки та неправомірними діями відповідача. 34. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення позову у решті. 35. У порядку статті 144 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн. 36.

Outcome: partial