Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

26.02.2024 р. до суду надійшла вказана заява, в якій заявник просить суд встановити факт народження дитини - громадянина України, [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Києві у Київському міському пологовому будинку № 3, з метою подальшої реєстрації факту народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану з отриманням відповідного свідоцтва, оскільки, факт народження дитини не був зареєстрований її батьками. В обґрунтування заявлених вимог заявниками зазначено, 21.01.2010 року у м. Києві у Київському міському пологовому будинку № 3 [PERSON] , яка відносно заявника є невісткою, проживала з її сином [PERSON] , який помер [INFO] . Без реєстрації шлюбу у них народилась дитина 21.01.2010 р. Однак, батьки не зареєстрували факт народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану з отриманням відповідного свідоцтва, оскільки мати дитини не мала документів, що посвідчують її особу. Усвідомлюючи, що факт народження дитини потрібно зареєструвати остання звернулась до органів державної реєстрації актів цивільного стану про надання інформації щодо наявності актового запису про народження дитини, яка народилась у 2010 р. та отримала відповідь, що за період з 01.01.2010 р. по 01.01.2011 р. по первинним актовим записам та з 02.01.2011 р. по дату звернення до суду по поновленим актовим записами свідоцтво про народження дитини [PERSON] не отримувалось та роз6яснено про право звернення до суду з даною завою. Ухвалою суду від 05.03.2024 року відкрито провадження у справі. В судовому засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали з підстав викладених в заяві. В судовому засіданні представник зацікавленої особи - Комунального некомерційного підприємства "Київський міський пологовий будинок № 3" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) - Музичук О.С. підтвердила, що за первинними документами Комунального некомерційнного підприємства "Київський міський пологовий будинок № 3" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) , 21.01.2010 р, [PERSON] народила дитину жіночої статті, надала суду історію пологів [PERSON] . Представник заінтересованої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів у справі та рішення ухвалити відповідно до норм закону(а.с. 37). Суд, вислухавши доводи та пояснення учасників процесу, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , 1983 р.н., 21.01.2010 р. народила живу дитину жіночої статті у Комунальному некомерційному підприємстві "Київський міський пологовий будинок № 3" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) (а.с. 12). Згідно відповіді Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за період з 01.01.2010 р. по 01.01.2011 .р по первинним актовим записам та з 02.01.2011 р. по дату звернення до суду по поновленим актовим записами свідоцтво про народження дитини [PERSON] не отримувалось та роз6яснено про право звернення до суду з даною завою (а.с. 6, 7). Згідно довідки середньої загальноосвітньої шкоди № 297 від 18.08.2023 р. за № 126, [PERSON] прийнята до 1 класу (а.с. 13). [PERSON] видано учнівський квиток (а.с. 14). Згідно довідки ЖБК "Ювілейний", яка видана [PERSON] , разом з нею проживає її онука [PERSON] (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] матір`ю зазначено [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-УІ державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст. 4 цього Закону органами державної реєстрації актів цивільного стану є : центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно п. 4 ст. 13 вище згаданого Закону підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. За змістом ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини. заявник, який є громадянином України позбавлений можливості зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження є громадянином України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім`я дитини визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України по батькові дитина визначається за іменем батька. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки, батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі, батько за життя не подав заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства, то відсутні підстави для встановлення факту, що батьком дитини є [PERSON] . Належним способом встановлення, що батьком дитини є [PERSON] , буде подання позову про визнання батьківства в плорядку ст. 130 СК України. Відповідно до ч 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. А тому вимоги заявника в цій частині задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що мати дитини у закладі охорони здоров`я міста Києва, [PERSON] народила дитину жіної статті, факт її народження не зареєстрований у встановленому закону порядку, що підтверджується зібраними у справі доказами З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянами України свідоцтво про народження доньки, виданого державним органом України, у зв`язку з чим вимоги заявника в частині, щодо встановлення факту народження дитини жіної статті, 21.01.2010 р., підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження дитини, допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial