Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

26.04.2024 позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 03.12.2022 між сторонами було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі дітей у них немає. Позивачка вказує, що напротязі останнього року відносини сторін поступово почали погіршуватись, внаслідок чого періодично між ними виникали сварки та суперечки. На даний час відносини у сім`ї стали ще більш критичними, що призвело до припинення усіх сімейних відносин. Відтак, шлюб між ними носить лише формальний характер. Позивач зазначила, що вони втратили усі почуття, а тому примирення та збереження сім`ї неможливе. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам та не відповідає сутності сім`ї. Відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб через органи ДРАЦС відмовляється, тому позивачка змушена в судовому порядку просити розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, а також не стягувати з останнього судові витрати. 29.04.2024 у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 31.05.2024 сторони у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява позивачки, де остання зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, просить провести слухання справи у її відсутності та не заперечує проти заочного рішення суду. Від відповідача [PERSON] 29.04.2024 надійшла заява, у якій він просив розглядати справу без його участі, а також вказав, що позов визнає, просить шлюб розірвати. Також від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, де також вказано, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 03 червня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 31 травня 2024 року, датою ухвалення рішення є саме 03 червня 2024 року в силу ч. 5\~ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.12.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - актовий запис № 2552 (а. с.3). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивачки продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка просила не стягувати судовий збір на її користь з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У зв`язку з наведеним вище, суд вирішив задовольнити таке клопотання позивачки та не стягувати з відповідача судові витрати, а залишити їх за позивачкою.

Outcome: approved