Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

В грудні 2022 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 16.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» та [PERSON] було укладено договір № 22/24-2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком комунальних та додаткових послуг від 16.02.2021 року (далі-Договір). Відповідно до умов Договору, ТОВ «УК «Одеський бульвар» надає Відповідачу послуги з управлінням спільного майна багатоквартирного будинку тощо; послуг з централізованого постачання і водовідведення холодної та гарячої води, послуг з централізованого опалення, компенсація вартості спожитої електроенергії; забезпечення утримання служби адміністраторів (консьєржів) в Будинку та/або контрольно-пропускних постів до Будинку, контрольно-пропускних пунктів в`їзду на територію, патрульної служби в Будинку і на території, інші додаткові послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які не увійшли до тарифу, у зв`язку із домовленістю Сторін про отримання Споживачем послуг, що не враховані у структурі, періодичності та строках надання послуг, затверджених органами місцевого самоврядування. На даний час, [PERSON] користується житлово-комунальними послугами, які надаються на підставі Договору, який укладений з ТОВ «УК «Одеський бульвар». Виходячи з довідки від 25.12.2022 року, заборгованість Відповідача перед ТОВ «УК «Одеський бульвар» складає 12\~863, 53 грн. Позивачем неодноразово вживались заходи з метою оплати Відповідачем комунальних послуг, але будь-які заклики з метою погашення заборгованості в добровільному порядку залишились без задоволення та проігноровані Відповідачем. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , а також є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідач не належним чином сплачує житлово-комунальні послуги, які надані Позивачем, а тому борг у розмірі 12\~863, 59 грн. за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року підлягають стягнення з відповідача. На підставі викладеного, просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» заборгованість згідно з договором № 122/24-2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком комунальних та додаткових послуг від 16.02.2019 року за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року у розмірі 12\~863, 59 грн., а також судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. 21.06.2023 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5\~000, 00 грн. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Поштова кореспонденція повернулася на адресу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що, 16 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» та [PERSON] було укладено договір № 22/24-2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком комунальних та додаткових послуг. Відповідно до умов Договору, ТОВ «УК «Одеський бульвар» надає відповідачу послуги з управлінням спільного майна багатоквартирного будинку тощо; послуги з централізованого постачання і водовідведення холодної та гарячої води, послуги з централізованого опалення, компенсація вартості спожитої електроенергії; забезпечення утримання служби адміністраторів (консьєржів) в Будинку та/або контрольно-пропускних постів до Будинку, контрольно- пропускних пунктів в`їзду на територію, патрульної служби в Будинку і на території, інші додаткові послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які не увійшли до тарифу, у зв`язку із домовленістю Сторін про отримання Споживачем послуг, що не враховані у структурі, періодичності та строках надання послуг, затверджених органами місцевого самоврядування. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , а також є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов`язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не належним чином сплачує житлово-комунальні послуги, які надані позивачем, а тому за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 12\~863, 59 грн. Здійснивши відповідний розрахунок, суд встановив наявність заборгованості відповідача за надані позивачем житлово-комунальні послуги у розмірі 12\~863, 59 грн, що підлягає стягненню на користь ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір. Щодо клопотання позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат на правничу допомогу, в розмірі 5 000 гривень, то вони підлягають відшкодуванню, з огляду на наступне. Статтею 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 5\~ст. 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує обставини, визначені\~ст. 137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. У рішення ЄСПЛ, ухваленому в справі "Бєлоусов проти України", констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є "фактично понесеними", оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Позивачем підтверджено витрати на правову допомогу та надано на їх підтвердження письмові докази: договір про надання правової допомоги № 17 від 10 березня 2021 року, додаток № 71 до договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року, звіт від 19.06.2021 року про обсяг наданих послуг згідно договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року, акт наданих послуг від 19.06.2023 року згідно договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року. За таких обставин, суд вбачає наявність підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 15, 16, 525, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: approved