Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

13.05.2024 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), від імені та в інтересах якого діє представник [PERSON] , до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~7048252 в розмірі 20\~750, 00 грн (з них: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14\~800,00 грн сума заборгованості по відсоткам, 950,00 грн заборгованість за комісією) та заборгованість за кредитним договором № 5790067 в розмірі 6 431,26 грн (з них: 2200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 231,26 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику). У позові зазначає, що 04.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~7048252, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Також вказує, що 27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 27102023/1 за яким передано право вимоги до боржників, зокрема до відповідача на суму 20\~750 грн. Зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, з 27.10.2023, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Також позивач зазначає, що 02 липня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 5790067, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора. 15.11.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, тобто набуло право грошової вимоги до відповідача. З моменту отримання права вимоги до відповідача, з 15.11.2023, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, з посиланням на відповідні правові норми, просить суд задовольнити позов та стягнути заборгованість за кредитними договорами, що не погашена відповідачем. Також ставить питання про стягнення із відповідача судових витрат у справі. Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 13.05.2024 передана на розгляд головуючого судді Асташева\~С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 14.05.2024, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, судове засідання призначено на 28.05.2024. В подальшому судове засідання у справі відкладено на 10.06.2024 з метою належного повідомлення сторін та надання можливості скористатися правом на подачу відзиву. У судове засідання, представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У позові та клопотанні, представник позивача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, а у випадку неявки відповідача, ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ЦПК України. Про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзив на позов не подав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та долучені до неї докази, надавши їм оцінку, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 04.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №\~7048252 за яким кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором на строк 103 дні з 04.07.2023 надати позичальнику грошові кошти у сумі 5000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, в рекомендовану дату платежу 17.07.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 15.10.2023 та виконати інші зобов`язання на умовах та строки визначені Договором. Також договором передбачено орієнтовну вартість кредиту за весь строк кредитування 20\~750 грн. Крім того договором передбачено комісію за надання кредиту 950 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово у момент видачі кредиту та проценти за користування кредитом, тип процентної ставки та права і обов`язки сторін, інші умови Договору. Долучено Паспорт споживчого кредиту №\~7048252 у якому вказані основні умови кредитування, порядок повернення кредиту, процентні ставки, а також Графік платежів за договором про споживчий кредит №\~7048252 від 04.07.2023. Згідно із Додатку № 3 до Договору про споживчий кредит №\~7048252 від 04.07.2023, що є заявою на отримання кредиту №\~7048252 від 04.07.2023 заявник [PERSON] зветався до ТОВ «Мілоан» із проханням надати кредит для задоволення особистих потреб сумою 5000 грн. Також вказано строк кредитування, денну проценту ставку та комісію за надання кредиту. Крім того вказано, що кредит має бути перерахований на платіжну картку позичальника. Позивач зазначає, що кредитний договір №\~7048252 укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через його сайт та/або мобільний додаток, відповідно до п. 6 Кредитного договору. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» (клієнтом) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактором) укладено Договір факторингу № 27102023/1 за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначено у реєстрі. Відповідно до Акту прийому передачі реєстру боржників № 1 від 27 жовтня 2023 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників№ 1 кількістю 2643 за яким , з урахуванням п.1.2 Договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно із даних витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу №\~27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7048252 в сумі 20750,00 грн, з яких: - 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 14\~800,00 грн - сума заборгованості за відсотками; - 950,00 грн сума заборгованості за комісією. Також до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 7048252 від 04.07.2023 за період з 27.10.2023 по 31.03.2024, який підтверджує, що кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ», з моменту отримання права вимоги, не здійснював нарахування штрафних санкцій. Натомість боржником не сплачено коштів у рахунок погашення заборгованості, а тому станом на 31.03.2024 непогашена відповідачем заборгованість складає - 20750,00 грн. Крім того, судом встановлено і те, що 02 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 5790067, згідно із яким Товариство, як позикодавець, передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування позикою та всі інші платежі, відповідно до умов Договору. За договором сума позики складає 2\~200 грн, дата надання позики 02 липня 2023 року, строк 67 днів, дата повернення 07 вересня 2023 року. Також вказані процентні ставки. Зазначено, що позика надається у день підписання договору, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позичальника. Крім того, у договорі вказано, що він підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що також свідчить п.9 Договору, реквізити та підпис сторін. Згідно із п.п.9.1 Договору, такий договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі Позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення Позикодавцем в Особистому кабінеті Позичальника Договору позики для вивчення та прийняття його умов Позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого Позикодавцем Договору у відповідне поле. Долучено додатки до цього договору, а саме: розрахунок за Договором позики №\~5790067 від 02.07.2023 та паспорт позики. 15 листопада 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 15-11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Суду також надано копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 15 листопада 2023 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15-11/2023 від 15.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] (відповідача) в сумі 6\~431,26 грн, з яких. - 2 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4\~231,26 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5790067 від 02.07.2023, визначену за період з 15.11.2023 по 31.03.2024, який підтверджує, що кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ», з моменту отримання права вимоги, не здійснював нарахування штрафних санкцій. Натомість боржником не сплачено коштів у рахунок погашення заборгованості як по основному боргу, так і по відсоткам, а тому станом на 31.03.2024 непогашена відповідачем заборгованість складає - 6\~431,26 грн. Також суду надані копії документів на підтвердження повноважень позивача та його представника. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із наступного. Згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача [PERSON] , як боржника, за кредитними договорами № 7048252 від 04.07.2023 та № 5790067 від 02.07.2023. Таким чином позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника [PERSON] за вказаними кредитними договорами, а доказів визнання недійсним вказаних вище договорів факторингу суду не надано та не заперечено правомірність укладення таких договорів. Згідно із правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №°6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитними договорами. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Так, при укладенні спірних кредитних договорів сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Таким чином укладені між сторонами договори є обов`язковим до виконання. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав з товариствами з обмеженою відповідальність «Мілоан» та «Маніфою», вказані вище кредитні договори. Більше того такі договори підписані електронним підписом [PERSON] , відповідно до Закону України «Про електрону комерцію», а такий підпис підтверджує факт ознайомлення із змістом договору та його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, клієнт підтверджує що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, а враховуючи факт підписання договору відповідач акцептував запропоновані йому умови, тобто погодився із ними. Натомість відповідачем не надано суду першої інстанції допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитними договорами у встановлений строк не була погашена. В порушення умов кожного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитами у встановленому договорами порядку та в строки. Доказів сплати заборгованості як первісному кредитору, так і позивачу відповідач не надав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 7048252 від 04.07.2023 у відповідача виникла заборгованість в сумі 20\~750,00 грн (з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 800,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 950,00 грн сума заборгованості за комісією) та за договором позики № 5790067 від 02.07.2023 в сумі 6\~431,26 грн (з яких: 2 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4\~231,26 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою). Доказів на спростування розміру заборгованості суду не надано. В разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були 6 перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості, однак позивач зазначає, що після відступлення йому права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість за кредитними договорами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 028 гривень 00 копійок, який, зважаючи на задоволення позову в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved