Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 липня 1989 року Ленінським районним відділом ЗАГС м.Харкова., актовий запис №354. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він з 08 липня 1989 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що через несумісність характерів та різного ставлення до життя між сторонами почали виникати постійні сварки. Вони втратили повагу один до одного. Сімейне життя між ними сильно погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. З лютого 2022 року сторони не мешкають разом, не ведуть спільне господарство і спільний бюджет. Вказає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач судове засідання не з`явився, 11.06.2024 року надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також просив не стягувати судовий збір з відповідача на свою користь. Крім того, залучив до матеріалів оригінал свідоцтва про укладення шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, 10.06.2024 року на електронну адресу суду надала заяву, якою просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 1989 року Ленінським районним відділом ЗАГС м.Харкова., актовий запис №354 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08 липня 1989 року). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. До суду клопотань про надання строку на примирення не надходило. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Суд залишає судові витрати за позивачем, оскільки останній в заяві просив залишити судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved