Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У квітні 2023 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, в якій позивач просить суд визнати [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач в інтересах та від імені якої діє адвокат Черкавський Ю.С., посилається на те, що вона проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2004 позивач була визнана користувачем вищезазначеної квартири. Вказана квартира, на момент її вселення, знаходилась на балансі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». Наразі вищезазначена квартира знаходиться у власності Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради відмовлено [PERSON] у приватизації квартири [ADDRESS] та визнанні її наймачем оскільки відсутні документи, які підтверджують набуття останньою статусу наймача, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Відповідачем Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що даний позов є передчасним, оскільки позивач не зверталась до ВК ДМР з заявою про надання дозволу на зміну умов договору найму, займаного неприватизованого житлового приміщення. Також зазначено, що позивачем не надано доказів проживання однією сім`єю з особою, на ім`я якої було видано ордер для вселення у квартиру [ADDRESS] , а також доказів постійного проживання в цій квартирі. Крім того у відзиві вказано про наявність у власності позивача іншої квартири. Враховуючи вищевикладене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. Позивачем [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє адвокат Черкавський Ю.С. було надано відповідь на відзив, в якому наведено аргументи щодо доводів зазначених у відзиві. Так, позивачем акцентовано увагу на тому, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2004 визнано за нею право користування квартирою [ADDRESS] у зв`язку з тим, що вона набула статусу користувача, тому у неї є всі підстави для визнання її наймачем цієї квартири. Також позивачем [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє адвокат Черкавський Ю.С., надано додаткові пояснення в яких зазначено про те, що квартира [ADDRESS] хоч і була придбана на її ім`я, однак нею користується її син [PERSON] . Відповідачем Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради, відзиву не надано. Третьою особою Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради письмових пояснень не надано. Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Костромітіної О.О. від 02.05.2023 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє адвокат Черкавський Ю.С. та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях. У судовому засіданні представник Виконавчого комітету Дніпровської міської ради заперечувала щодо заявлених позовних вимог та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем [PERSON] вона знайома більше 20 років, оскільки позивач проживає на [ADDRESS] . Вони часто бачаться на подвір`ї, спілкуються. Хто проживав у вказаній квартирі до [PERSON] вона не пам`ятає. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день, час ті місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, про причину не явки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідка суд зазначає наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить Територіальній громаді м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Форма власності комунальна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Вказане зазначено в копії листа державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР Усманова С.В. від 06.12.2018 за №18469. Згідно копії листа директора КП «ЖИЛСЕРВІС-5» Файфер С. від 09.09.2022 за №1010, житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки №6664, наданої Відділом обліку проживання фізичних осіб, за адресою: [ADDRESS] рахується зареєстрованою [PERSON] з 28.09.2004 (наймач). Згідно копій відповідей Департаменту житлового господарства ДМР за №3/16-6036, №А-173/1, №3/16-2808 Департамент житлового господарства ДМР не має законних підстав для приватизації квартири [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує набуття [PERSON] статусу наймача, а також у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію квартири за територіальною громадою міста в особі ДМР; Департамент житлового господарства ДМР не має правових підстав для підготовки проекту рішення ВК ДМР про зміну умов договору найму квартири [ADDRESS] на [PERSON] у зв`язку з тим, що у довідці про склад сім`ї наймачем вказаної квартири зазначено [PERSON] ; Департамент житлового господарства ДМР не має законних підстав для приватизації квартири у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує набуття [PERSON] статусу наймача, а також у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію квартири за територіальною громадою міста в особі ДМР. Відповідно до копії рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2004, ухваленого за результатами розгляду справи №2-4732/04, визнано за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] . З вищезазначеного рішення вбачається, що підставою для його ухвалення стало встановлення судом обставин про проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , з 2002 року та фактичного набуття статусу наймача квартири, а також вселення у 2002 році на підставі згоди [PERSON] , яка в свою чергу займала вказану квартиру на підставі ордера . Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України). Статтею 18 ЖК Української РСР передбачено, що управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. В роз`ясненнях, наданих в п.4 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК Української РСР, зазначено, що в силу ст. 61 ЖК Української РСР житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред`являти позов про визнання наймача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв`язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Однак, у справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації, або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання згідно ст. 18 ЖК Української РСР, належною стороною повинен бути відповідний орган чи власник житлового фонду. За змістом ст.103 ЖК Української РСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. У постанові\~Верховного Суду\~України від\~11\~липня 2012\~року у\~справі №\~6-60цс12 зроблено\~висновок,\~що у\~осіб,\~які вселилися\~до наймача,\~виникають усі\~права й\~обов`язки\~за договором\~найму жилого\~приміщення,\~якщо особи\~постійно проживали\~разом із\~наймачем і\~вели з\~ним спільне\~господарство та\~були визнані\~членами сім`ї\~наймача (частини\~перша та\~друга статті\~64\~ЖК УРСР).\~Крім того,\~особи,\~які вселилися\~до наймача,\~набувають рівного\~з іншими\~членами сім`ї\~права користування\~жилим приміщенням,\~якщо особи\~вселилися в\~жиле приміщення\~як члени\~сім`ї\~наймача та\~якщо при\~вселенні між\~цими особами,\~наймачем та\~членами його\~сім`ї,\~які проживають\~з ним,\~не було\~іншої угоди\~про порядок\~користування жилим\~приміщенням (стаття\~65\~ЖК УРСР).\~Під час\~вирішення спору\~про право\~користування жилим\~приміщенням осіб,\~які вселилися\~до наймача,\~суд повинен\~з`ясувати,\~крім обставин\~щодо реєстрації\~цих осіб\~у спірному\~приміщенні,\~дотримання встановленого\~порядку при\~їх вселенні\~та наявності\~згоди на\~це всіх\~членів сім`ї\~наймача та\~обумовлення угодою\~між указаними\~особами,\~наймачем і\~членами сім`ї,\~що проживають\~з ним,\~певний порядок\~користування жилим\~приміщенням,\~й інші\~обставини справи,\~що мають\~значення для\~справи,\~а саме:\~чи було\~це приміщення\~постійним місцем\~проживання цих\~осіб,\~чи вели\~вони з\~наймачем спільне\~господарство,\~тривалість часу\~їх проживання. Тобто, з зазначеного слідує, що сам факт вселення особи до квартири зі згоди наймача, у разі відсутності угоди про порядок користування жилим приміщенням, свідчить про набуття такою особою рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.106 ЖК Української РСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї , які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. За змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК Української РСР), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому права вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї на зміну договору.\~ Суд зазначає, що при ухваленні даного рішення, у відповідності до ст.82 ЦПК України, судом враховано обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2004, ухваленим за результатами розгляду справи №2-4732/04, а саме щодо обставин вселення та спільного проживання з особою на ім`я якої було видано ордер. При цьому суд зауважує, що відсутність вмотивованої відмови виконавчого органу місцевого самоврядування, в контексті положень статті 106 ЖК, не позбавляє права особи звернутися за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права до суду, та не є підставою для відмови у задоволенні позову (постанова ВС/КЦС від 30 січня 2018 року в справі № 686/15695/15-ц). При цьому суд при вирішення спору по суті не приймає до уваги позицію відповідача Виконавчого комітету ДМР, як на підставу відмови у задоволенні позову, щодо наявності у позивача на праві власності квартири [ADDRESS] , оскільки даною квартирою користується її син [PERSON] , та купівля даної квартири позивачем відбулася на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2005 року, копія якого було долучено позивачем до додаткових пояснень, тобто після визнання її вищевказаним рішенням Ленінського районного суду користувачем квартири [ADDRESS] , та наявність у позивача квартири на праві власності не позбавляє її права бути наймачем квартири, право користування якою вже за нею визначено, внаслідок чого суд відхиляє таку позицію відповідача при вирішення спору по суті. Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] , з огляду на вимоги\~ст. 106 ЖК України, набула статусу наймача квартири [ADDRESS] , оскільки вона тривалий час, з 2002 року, проживає в цій квартирі, утримує квартиру, та вселення її до вказаної нерухомості відбулося з дозволу особи, на ім`я якої було видано ордер, що підтверджується доказами наявними у матеріалах справи у своїй сукупності, тому суд задовольняє позовні вимоги останньої. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн. з кожного.

Outcome: approved