Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 29 червня 2021 року між ТОВ ФК «ЦФР», правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК», та відповідачем було укладено кредитний договір № 9865479787 про надання кредиту. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 45 799, 00 грн., строк користування 36 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу, щомісячні проценти 2,70 % від суми боргу. Позивач кредитні кошти відповідачу надав, але відповідач належним чином умови договору не виконувала внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 18.12.2023 року, яка становить 64 126,07 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 43 254,96 грн.; заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 5,43 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 20 865,07 грн. 30 червня 2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі також - Позивач) на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР- 10-2016 від 02 лютого 2021 року, Позивач є Новим кредитором Боржника - [PERSON] за Кредитним договором №9865479787 від 29 червня 2021 року з усіма наступними додатками та змінами. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за заявою-договором про надання кредиту у розмірі 64 126,07 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25.04.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Згідно трекінгу сайту "Укрпошта" за номером 0600917373180 відправлення було вручено 14.05.2024 року. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов надано до суду не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 27.06.2021 [PERSON] подала до ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» №35725063. 29.06.2021 між ТОВ ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №9865479787. За умовами Договору відповідач отримала кредит в сумі 45 799, 00 грн., строк користування 36 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу, щомісячні проценти 2,70 % від суми боргу, стороком на 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом та здійснення повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5479787, який є невід`ємною частиною цього договору (пункти 1.2, 1.3 Договору). Згідно з пунктом 3.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до пункту 3.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту №5479787 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір. Факт отримання [PERSON] кредитних підтверджується платіжними інструкціями банку за № ТС-246237. Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 29.06.2021 по 18.12.2023 року, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який, як позичальник, зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач, відповідно до умов Кредитного договору засвідчила, що всі умови кредитного договору їй зрозумілі й вона вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. 07 жовтня 2016 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016. Згідно п.2.2 даного Договору, сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права та вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів права вимоги. 30 червня 2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР- 10-2016 від 02 лютого 2021 року, Позивач є Новим кредитором Боржника - [PERSON] за Кредитним договором №9865479787 від 29 червня 2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №9865479787 від 29.06.2021 року, станом на 18.12.2023, заборгованість відповідача становить 64 126,07 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 43 254,96 грн.; заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 5,43 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 20 865,07 грн. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшовдо висновку,що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за заявою-договором № 9865479787 від 29.06.2021 року про надання кредиту в загальному розмірі 64 126,07 гривень є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі у розмірі 3028, 00 грн.

Outcome: approved