Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 05.02.2024 року позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» (місцезнаходження: 03087, м.Київ, вул.Єреванська, буд.1, код ЄДРПОУ 23697280) суму заборгованості за кредитним договором №2020/ОВР/197-001551 від 04.01.2020 року у розмірі 57782,42 грн.; суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 04.01.2020 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] \~укладено договір\~ №\~2020/І_С/197-003147\~про приєднання\~до \~правил відкриття\~та обслуговування\~поточного рахунку\~фізичної особи,\~операції за\~якими здійснюється\~з використанням\~електронних платіжних\~засобів,\~та надання\~послуг за\~платіжними картками Публічним\~ акціонерним\~товариством \~Акціонерний Банк\~«Укргазбанк» відкрито\~договір споживчого\~кредиту №\~2020/ОВР/197-001551.\~Умовами кредитного договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтованою сумою 10000,00 грн., максимальною до 300000,00 грн. із сплатою 36% річних базова процентна ставка і 48 % річних за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). Внаслідок порушення зобов`язань договору споживчого кредитування №2020/ОВР/197-001551 від 04.01.2020 року заборгованість [PERSON] на 06.11.2023 року становить 57782,42 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту (поточна) -0,00 грн.; заборгованість по кредиту (прострочена) 34776,58 грн.; заборгованість по процентам (поточна) -0,00 грн.; заборгованість по процентам (прострочена) 23005,84 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ ст.19 ЦПК України\~ цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.02.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128,131 ЦПК України. Представник позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» - П.Поліщук у судове засідання не з`явився, належним чином сповіщався, через канцелярію суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, шляхом рекомендованого надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження по справі, копії позовної заяви з додатками до неї, разом з судовою повісткою на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача [ADDRESS] . Проте, поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування,знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не поживає або не знаходиться. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, доводи позовної заяви не спростовано. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється\~ судом за відсутності учасників\~ справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд вважає, докази, які є в матеріалах справи повними та достатніми для розгляду справи за відсутності сторін, належним чином повідомлених. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.01.2020 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] \~укладено договір\~ №\~2020/І_С/197-003147\~про приєднання\~до \~правил відкриття\~та обслуговування\~поточного рахунку\~фізичної особи,\~операції за\~якими здійснюється\~з використанням\~електронних платіжних\~засобів,\~та надання\~послуг за\~платіжними картками Публічним\~ акціонерним\~товариством \~Акціонерний Банк\~«Укргазбанк» відкрито\~договір споживчого\~кредиту №\~2020/ОВР/197-001551.\~Умовами кредитного договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтованою сумою 10000,00 грн., максимальною до 300000,00 грн. із сплатою 36% річних базова процентна ставка і 48 % річних за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом)./а.с.4/ Внаслідок порушення зобов`язань договору споживчого кредитування №2020/ОВР/197-001551 від 04.01.2020 року заборгованість [PERSON] на 06.11.2023 року становить 57782,42 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту (поточна) -0,00 грн.; заборгованість по кредиту (прострочена) 34776,58 грн.; заборгованість по процентам (поточна) -0,00 грн.; заборгованість по процентам (прострочена) 23005,84 грн./а.с.12/ Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно\~ ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Досліджуючи подані\~до суду\~докази,\~у відповідності\~до наданого\~до суду\~розрахунку заборгованості\~вбачається,\~що у\~відповідача станом\~на 06.11.2023\~року наявна\~заборгованості за\~договором №2020/ОВР/197-001551\~від 04.01.2020\~року \~у розмірі\~57782,42\~ грн.,\~ яка складається із: заборгованості по кредиту (поточна) -0,00 грн.; заборгованість по кредиту (прострочена) 34776,58 грн.; заборгованість по процентам (поточна) -0,00 грн.; заборгованість по процентам (прострочена) 23005,84 грн./а.с.12-14/. Зазначені обставини також підтверджуються поданою до суду випискою за особовим рахунком [PERSON] /а.с15-23/. Разом з тим, судом приймається, що\~доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи), встановлено,\~що\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору)\~\~можуть бути належними доказами щодо заборгованості\~\~по тілу кредиту за кредитним договором. До\~аналогічного правового\~\~висновку дійшов Верховний Суд у постанові від\~\~16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від\~\~28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2021 року по справі №278/2177/15-ц. Крім того, із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач використовував кредитні кошти, сплачуючи відсотки за наданим кредитом та погашаючи тіло кредиту. Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит». При цьому, судом враховується, що відповідач не надав жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, на які посилається банк як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов договору №2020/ОВР/197-001551 від 04.01.2020 року, підлягає на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість станом на 06.11.2023 року у розмірі 57782,42 грн. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved