Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

24.04.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3). Позов підписано представником позивачки адвокатом Селезньовим М.В. (діє на підставі ордеру від 09.01.2024р. а.с. № 11). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.04.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№14). Представник позивачки в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 27.06.1997р. в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області під актовим записом № 405. Від даного шлюбу у сторін 24.03.2010р. народилося двоє синів [PERSON] та [PERSON] . Представник позивачки також зазначав, що сторони останнім часом припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивачка (або її представник) в судові засідання 23.05.2024р. та 06.06.2024р. не з`явилися, про дати розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення повідомлень про виклик до суду на електронну адресу, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. № 17-20, 26-29). По тексту заяви від 24.05.2024р., яка надійшла через систему «Електронний суд», представник позивачки додатково зазначив, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини з січня 2022р. Також в цій заяві представник позивачки зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. № 24-25). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом 23.05.2024р. та 06.06.2024р., повторно не з`явився, повідомлявся про дати розгляду справи за можливостями суду по повідомленню сторін, які станом на 06.06.2024р., проживають (або зареєстровані) на тимчасово окупованих територіях України або в зоні бойових дій, а саме шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с.№ 22, 31), оскільки інших засобів зв`язку з відповідачем по тексту позову представник позивачки не зазначив. Відправлення поштової кореспонденції за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача (м. Маріуполь Донецької області а.с. № 13), є неможливим у зв`язку з тим, що м. Маріуполь Донецької області наразі є тимчасово окупованою територією України, що підтверджується відповіддю наданою ДД АТ «Укрпошта» від 12.10.2022р. (а.с.№ 16). Отже, у відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань. Про причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням повторної неявки відповідача при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ч. 4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив заочне рішення в судовому засіданні 06.06.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.06.1997р. в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області під актовим записом № 405 (а.с.№ 4). Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. №5, 6). Сторони, зі слів представника позивачки по тексту заяви від 24.05.2024р., припинили шлюбні відносини з січня 2022р. В позові представник позивачки зазначав, сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з січня 2022р. (більше двох років назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з січня 2022р., відповідно до даних, які містить заява представника позивачки від 24.05.2024р. (а.с. № 24-25), оскільки відповідач своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення шлюбних стосунків) суду не направив. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки ні позов, ні заява від 24.05.2024р.,не містить думки позивачки з цього питання. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved