Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наприкінці 2022 року сторони припинили спільне проживання, відповідачка пішла до своїх батьків. У червні 2023 року позивач звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом про розірвання шлюбу. На теперішній час дружина вирішила виїхати за межі України на тривалий час. Дитина фактично знаходиться на повному утриманні позивача. В його помешканні наявна окрема кімната для дитини, створені всі умови для її проживання. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 04.07.2023 року, справа №946/4863/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. Ухвалою судді від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні (а.с.28). Сторони, а також третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Сторони звернулись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи звернулась із заявою, в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Стаття 141 СК України визначає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч.1 ст.160 СК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.141 ч.2 СК України). Пунктами 4, 5, 6 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 30.06.2017 року, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2023 року розірвано (а.с.5, 38). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим у 23.05.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області (а.с.6). За змістом витягу з Пенсійного фонду України (форма ОК -7) [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Має стабільний дохід (а.с.7-12). Відповідно до консультаційного висновку лікаря-нарколога від 15.06.2023 року [PERSON] на обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с.20). Як вбачається зі скороченого витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України ВР - 001108432, станом на 13.06.2023 [PERSON] незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.21). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.12.2023 року №04-21/1414, відповідно до заяви [PERSON] , з 2022 року вони з дружиною припинили спільне проживання, [PERSON] змінила місце проживання. Малолітня донька, [PERSON] , [INFO] , залишилася проживати з батьком у звичних для неї умовах, перебуває на його повному утриманні. Спеціалісти служби у справах дітей обстежили умови проживання дитини, про що було складено акт обстеження від 22.11.2023 року. У малолітньої [PERSON] є окрема кімната, облаштована усім необхідним. Умови проживання відповідають санітарно - гігієнічним вимогам. Спеціалісти служби у справах дітей 04.12.2023 провели бесіду з матір`ю дитини , [PERSON] . Вона не проти того, щоб донька проживала разом з батьком, про що написала заяву. Відповідно до довідки №120 від 30.06.2023 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в центрі дитячого розвитку «Success kids». Батько привозить дитину на заняття, цікавиться її успіхами, підтримує зв`язок з викладачами центру, контролює викладання завдань. Питання щодо надання висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , було винесене на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 20 від 05.12.2023 року. На підставі зібраних даних, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вирішив за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] (а.с.72-73). Відтак, приймаючи до уваги що позивач має можливість створити всі необхідні умови для проживання дитини, забезпечити її гармонійний та всебічний розвиток в атмосфері любові, моральної й матеріальної підтримки, враховуючи, що орган опіки та піклування на підставі одержаних відомостей надав суду письмовий висновок щодо доцільності проживання дитини разом з батьком, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved