Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що 01.08.2022 між АТ «Ощадбанк»та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №317605796402. Відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язувався належним чином використати і повернути в передбачені Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Договором. Банком встановлено кредит у сумі 131300,00 грн. зі строком дії на 60 місяців, з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 01.08.2027 на споживчі цілі. За користування Кредитом Позичальник зобов`язувався сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2188,33 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів наданого йому згідно за умовами Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та проценті відповідно до послідовності, визначеної Договором. Відповідач, систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасності та повноти сплати кредиту та процентів, згідно встановленого графіку. Станом на 07.03.2024 загальна сума заборгованості за договором становить 155986,45 грн., а відтак позивач вимушений звернутись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та судових витрат. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.04.2024, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Ковальчук Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти задоволення їх не заперечував, про що надано до суду заяву про визнання позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Вислухавши вступне слово, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.08.2022 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 317605796402. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник мас право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Згідно із п. 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 131300,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше «01» серпня 2027 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти): - в розмірі 56% річних з дати отримання кредитних коштів по 01.08.2027 включно, якщо інший розмір процентної ставки не буде встановлено відповідно до умов п. п. 2.4.1.2 Кредитного договору (п.п.2.4.1.1 Кредитного договору); - в розмірі 40% у випадку виконання позичальником умов встановлених п. п. 2.4.1.2 Кредитного договору. Згідно із п. 3.2.1. Кредитного договору, Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника. При цьому, згідно п. 1.1.15 Кредитного договору, поточний рахунок - рахунок № [NUMBER] відкритий в Банку Позичальником. Згідно із п. 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2188,33 грн та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 5 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з вересня 2022. За умовами п. п. 4.3 Кредитного договору, позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штраф, санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач свої зобов`язання за Кредитним виконав у повному обсязіта здійснив видачу кредитних коштів. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має своє відображення у Розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди. Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно п. 3.10.2.2 Кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, в зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 07.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 155986,45 грн., яка складається з наступного: 130806,86 грн - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 25179,59 грн - загальна сума прострочених нарахованих відсотків. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Натомість відповідач визнав позов. На даний час відповідач не виконує взяті на себе зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, а також обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1514,00 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 1514,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved