Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області Миргородський\~Е.О., який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності: -на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6321884500:01:001:0008 площею 0.4099 га, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.08.2018, номер відомостей про речове право 27699370 (індексний номер рішення 42767203 від 30.08.2018), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області; -на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6321884500:01:001:0009 площею 0.4099 га, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.08.2018, номер відомостей про речове право 27696442 (індексний номер рішення 42764093 від 30.08.2018), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області; - на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6321884500:04:001:0136 площею 0.1668 га, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.08.2018, номер відомостей про речове право 27696003 (індексний номер рішення 42763598 від 30.08.2018), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Крім того, просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір. На обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] , який є громадянином РФ, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННІ 825572 від 30.08.2018 (зареєстровано в реєстрі за № 1117) набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6321884500:01:001:0008 площею 0.4099 га (склад угідь: сіножаті), яка знаходиться на території Пісківської сільської ради ліквідованого Дворічанського району Харківської області (наразі - Дворічанська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області). 30.08.2018 [PERSON] зареєстрував право власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 27699370, індексний номер рішення: 42767203 від 30.08.2018). Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННІ 825570 від 30.08.2018 (зареєстровано в реєстрі за № 1115) [PERSON] набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6321884500:01:001:0009 площею 0.4099 га (склад угідь: сіножаті), яка знаходиться на території Пісківської сільської ради ліквідованого Дворічанського району Харківської області (наразі - Дворічанська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області). 30.08.2018 [PERSON] зареєстрував право власності «на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 27696442, індексний номер рішення: 42764093 від 30.08.2018). \~ \~ \~ \~Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННІ 825569 від 30.08.2018 (зареєстровано в реєстрі за № 1114) [PERSON] набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6321884500:04:001:0136 площею 0.1668 га (склад угідь: рілля), яка знаходиться на території Пісківської сільської ради ліквідованого Дворічанського району Харківської області (наразі - Дворічанська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області). 30.08.2018 [PERSON] зареєстрував право власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 27696003, індексний номер рішення: 42763598 від 30.08.2018). Враховуючи, що [PERSON] не дотримано передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутих в порядку спадкування земельних ділянок сільськогосподарського призначення протягом року, то такі земельні ділянки з кадастровими номерами 6321884500:01:001:0008, 6321884500:01:001:0009, 6321884500:04:001:0136 підлягають конфіскації за рішенням суду. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушених інтересів держави, а саме припинення права власності громадянина російської федерації [PERSON] на земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 6321884500:01:001:0008, 6321884500:01:001:0009 та 6321884500:04:001:0136 шляхом їх конфіскації на користь держави, в повній мірі відповідає вимогам законодавства. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадженні. Представник позивача прокурор Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова Анголенко П.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, аналогічно викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Через підсистему «Електронний суд» від [PERSON] , який діє на підставі довіреності, надійшло до суду клопотання, в якому просять провести судове засідання без участі представника ГУ Держгеокадастру у Харківській області, позов задовольнити. Крім того, представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області подав письмові пояснення, в яких просив задовольнити позов, поданий прокурором. У цих поясненнях, посилаючись на норми ст.ст.328 ЦК України, ст.ст.78, 79, 130, 140, 145, 148 Земельного кодексу України, представник позивача зазначає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише громадянам України. У цьому випадку втручання держави у право власності відповідача є виправданим, тому що здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу та забезпечує справедливу рівновагу між державним інтересом та приватним правом власності відповідача на спірну земельну ділянку. Відповідач [PERSON] ,\~який є\~громадянином РФ\~та місце\~проживання якого\~зареєстровано на\~території російської\~федерації,\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~судового засідання\~повідомлялася належним\~чином та\~своєчасно шляхом\~розміщення виклику\~до суду\~через оголошення\~на веб-порталі\~судової влади\~України.\~Причину своєї\~неявки не\~повідомив,\~відзив на\~позов не\~подав. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідчене державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н.Г. та зареєстроване в реєстрі № 1117 (спадкова справа № 186/2018), онук [PERSON] , 1955 року народження, яка померла [INFO] - [PERSON] , [INFO] , громадянин РФ, РНОКПП на території України [NUMBER] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6321884500:01:001:0008, площею 0,4099 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь: сіножаті), яка розташована на території Пісківської сільської ради, Дворічанського району, Харківської області (а.с. 23). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 1632791363218, земельна ділянка з кадастровим № 6321884500:01:001:0008, площею 0,4099 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1117 від 30.08.2018 [PERSON] , який є іноземцем (а.с. 17-18). Зазначене вище також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 20-22). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08.12.2023, оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 6321884500:01:001:0008, площею 0,4099 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Дворічанський район, Пісківська, складає 48\~365 грн 47 коп. (а.с.44-45). Крім того, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідчене державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н.Г. та зареєстроване в реєстрі № 1115 (спадкова справа № 186/2018), онук [PERSON] , 1955 року народження, яка померла [INFO] - [PERSON] , [INFO] , громадянин РФ, РНОКПП на території України [NUMBER] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6321884500:01:001:0009, площею 0,4099 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь: сіножаті), яка розташована на території Пісківської сільської ради, Дворічанського району, Харківської області (а.с. 30). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 1632642563218, земельна ділянка з кадастровим № 6321884500:01:001:0009, площею 0,4099 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1115 від 30.08.2018 [PERSON] , який є іноземцем (а.с. 24-25). Зазначене також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 27-29). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08.12.2023, оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 6321884500:01:001:0009, площею 0,4099 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Дворічанський район, Пісківська, складає 48\~365 грн 47 коп. (а.с.46-47). Крім того, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідчене державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н.Г. та зареєстроване в реєстрі № 1114 (спадкова справа № 186/2018), онук [PERSON] , 1955 року народження, яка померла [INFO] - [PERSON] , [INFO] , громадянин РФ, РНОКПП на території України [NUMBER] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6321884500:04:001:0136, площею 0,1668 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь: ріллі), яка розташована на території Пісківської сільської ради, Дворічанського району, Харківської області (а.с. 37). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 1632618463218, земельна ділянка з кадастровим № 6321884500:04:001:0136 площею 1,1668 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1114 від 30.08.2018 [PERSON] , який є іноземцем (а.с. 31-32). Зазначене також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 34-36). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08.12.2023, оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 6321884500:04:001:0136, площею 0,1668 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Дворічанський район, Пісківська, складає 48\~365 грн 47 коп. (а.с.48-49). Таким чином, на підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення: - з кадастровим номером 6321884500:01:001:0008 (номер відомостей про речове право 27699370 від 30.08.2018, індексний номер рішення про державну реєстрацію 42767203 від30.08.2018); - з кадастровим номером 6321884500:01:001:0009 (номер відомостей про речове право 27696442 від 30.08.2018, індексний номер рішення про державну реєстрацію 42764093 від 30.08.2018); - з кадастровим номером 6321884500:04:001:0136 (номер відомостей про речове право 27696003 від 30.08.2018, індексний номер рішення про державну реєстрацію 42763598 від 30.08.2018). З досліджених документів, зазначених вище, вбачається, що [PERSON] є громадянином РФ, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно копії листа з ГУ ДМС України в Харківській області від 20.12.2023, відповідач [PERSON] , [INFO] за обліками Головного управління ДМС у Харківській області не значиться (а.с. 16). Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області листом від 30.08.2023 № 10-20-5,2-4333/0/19-23 зазначено, що заходи представницького характеру, спрямовані на захист порушених інтересів держави, з метою конфіскації земельних ділянок, в тому числі з кадастровими номерами: 6321884500:01:001:0008, 6321884500:01:001:0009, 6321884500:04:001:0136 не вживались (а.с. 40-41). Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, яке здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, самостійно не реалізувало процесуальне право на подання позову про конфіскацію земельної ділянки, то наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Положеннями статей 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами. За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт. Як зазначено у ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. В силу ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу (ч. 5 ст. 22 ЗК України). Згідно п. «а» ч. 1 ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. В силу ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно пункту «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Разом з тим, відповідно до п. в ч.1 ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Частиною 1 ст. 148 ЗК України визначено, що земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. За приписами п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Таким чином, право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: 6321884500:01:001:0008, 6321884500:01:001:0009, 6321884500:04:001:0136, [PERSON] зареєстрував 30.08.2018 та, враховуючи положення ст. 145 Земельного кодексу України, у строк до 30.08.2019 він повинен був здійснити відчуження набутих ним земельних ділянок. У зв`язку з недотриманням [PERSON] передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутих ним земельних ділянок сільськогосподарського призначення протягом року, у зв`язку з чим такі земельні ділянки з кадастровими номерами 6321884500:01:001:0008, 6321884500:01:001:0009, 6321884500:04:001:0136 підлягають конфіскації за рішенням суду. Аналіз вищевказаних норм ЗК України дає підстави для висновку, що законом передбачений чіткий обов`язок іноземця чи особи без громадянства відчужити земельну ділянку сільськогосподарського призначення протягом 1 року з дня набуття права власності на неї. Вказана норма є імперативною та не передбачає винятків. У випадку не відчуження такої земельної ділянки іноземцем чи особою без громадянства у встановлений законом строк, така земельна ділянка підлягає конфіскації на користь держави. Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» законодавець визначив, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися значною свободою (полем) розсуду. Принцип пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи іноземним громадянином, а саме громадянином РФ, у порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, після реєстрації 30.08.2018 права приватної власності на спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення протягом року з цього часу та по день розгляду справи судом не відчужив ці земельні ділянки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області належні [PERSON] на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами: 6321884500:01:001:0008, 6321884500:01:001:0009, 6321884500:04:001:0136, розташовані на території Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області (колишня Пісківська сільська рада, Дворічанського району, Харківської області). Відповідно до\~ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, що був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно, з урахуванням його характеру і призначення, за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Згідно з ч. 4\~ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України, передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Прокурором при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 8 052 гривень судового збору за подачу позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 3233 від 14.12.2023, тому сума цих витрат підлягає стягненню з відповідача на користь Харківської обласної прокуратури.

Outcome: approved