Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Заявник звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцями [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] померлою [INFO] з березня 2000 року по січень 2009 року за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви заявник вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщину на земельну ділянку. 31.03.2023 року заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявником не було подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Документів які б підтверджували факт прийняття спадщини, тобто факт постійного проживання разом із спадкодавцем надано не було. За такого заявник змушений звернутись до суду із вказаною заявою. Представник заявника надала заяву в якій просила розглядати заяву за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено свідоцтво про народження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] народився [INFO] , в графі батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом досліджено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] помер [INFO] . Cудом досліджено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] померла [INFO] . Судом досліджено свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] 28.11.1974 року уклав шлюб з [PERSON] , внаслідок чого остання змінила прізвище на « [PERSON] » Судом досліджено довідку Сухоєланецької сільської ради від 30 листопада 2021 року згідно якої повідомлено, що [PERSON] на момент смерті батьків матері [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] проживав разом з ними в [ADDRESS] і вели сумісне домашнє господарство. Судом досліджено довідку Сухоєланецької сільської ради від 09 березня 2023 року про те, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] з 13.11.1977 року по день смерті [INFO] . На день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою була зареєстрована [PERSON] , 1923 року народження (дружина померлого) з 13.11.1977 року по день смерті [INFO] . Судом досліджено довідку Сухоєланецької сільської ради від 09 березня 2023 року згідно якої [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 13.11.1977 року по день смерті [INFO] . На день смерті [PERSON] , 1923 року народження за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований. Судом досліджено заяву [PERSON] від 31.03.2023 року до приватного нотаріусу Філіпенко Д.В. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Судом досліджено постанову приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. від 31.03.2023 року згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої матері [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду , що заявник [PERSON] доглядав батьків, вів спільне господарство з ними, проживав з ними за їх життя в селі Бузьке. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є пенсіонером, проживає в м. Миколаві. Заявник це чоловік її рідної сестри, який проживав в селі Бузьке з його з батьками по день їх смерті. Свідок вказала, що заявник в 2000 році ще поїхав до села де проживали батьки та проживав там до 2010 року. Згідно ч.1ст.293\~ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.1268ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Просудову практикуу справахпро спадкування`від 30.05.2008року №7\~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч. 2 ст.1220ЦК України\~вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст.1268 ЦК України\~підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Факт постійного проживання заявника разом з померлими [PERSON] та [PERSON] необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлих. За таких обставин суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Отже, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved