Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Бартош-Стрєльникова Т.М. звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 01 січня 2018 року і по 01 жовтня 2023 року [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] проживала разом однією сім`єю з [PERSON] та вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] раптово померла. Померлою заповіт складено не було, родичів у померлої, окрім [PERSON] , який є сином чоловіка матері померлої, немає. Після смерті [PERSON] в неї залишилося спадкове нерухоме майно. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вважаючи [PERSON] своєю сестрою та особою, з якою [PERSON] проживав однією сім`єю з січня 2018 року, а також те що [PERSON] приймає спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка б належала його батьку [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових справ, у зв`язку з його смертю [INFO] , в термін, встановлений чинним законодавством України, в шість місяців з моменту смерті спадкодавця, [PERSON] звернувся до нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. з заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, але у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено оскільки він не є спадкоємцем за законом та надано роз`яснення щодо необхідності звернення до суду щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявник разом з [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , упродовж останніх шести років заявник приймав активну участь в житті [PERSON] , допомагав її матеріально, купував одяг, продукти, предмети домашнього вжитку, сплачував і продовжує сплачувати комунальні платежі, понад тридцять років вони підтримували родинні стосунки, спільно відпочивали та проводили дозвілля. Просили суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 01 серпня 2018 року і по 01 жовтня 2023 року за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Зазначав, що з 2018 року почав допомагати [PERSON] як сестрі матеріально. У судове засідання з`являвся представник [PERSON] адвокат Бартош-Стрєльникова Т.М., підтримала викладені в позові обставини та вимоги, просила суд задовольнити заяву. Приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Фаст Лідія\~Дмитрівна в судові засіданні не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У судовому засіданні були допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] , які зазначали про факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] з 2018 по 2023 р.р. Свідок [PERSON] зазначала, що заявник її рідний брат, померла [PERSON] донька жінки її батька. Повідомляла суду, що заявник займався похованням [PERSON] у якої не було дітей. Також зазначала, що [PERSON] та [PERSON] разом на постійній основі не проживали, але заявник їй допомагав матеріально. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, приходить до таких висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.10.2023 Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно відомостям з Державного реєстру речових прав [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 154815112101. [PERSON] залишила заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений 12 травня 2000 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Єдаменко О.А. за реєстровим № 9-1591, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського обласного управління юстиції 15.08.2001. 24.11.2023 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Фаст Лідії\~Дмитрівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Фаст Лідії\~Дмитрівни від 24.11.2023 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у заведенні спадкової справи, після померлої [INFO] [PERSON] , що народилась [INFO] в м. Дніпропетровськ, яка постійно проживала та була зареєстрована на час смерті за адресою: [ADDRESS] , яка залишила заповіт на ім`я його батька [PERSON] , посвідчений 12 травня 2000 року за реєстровим № 9-1591, [PERSON] , державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] та на отримання в подальшому свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (тридцять сім), квартира [ADDRESS] (двадцять один). Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2\~ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст.\~15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. ст.\~3,\~21 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першої та другої\~статті 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1264 ЦК України зазначає,\~що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Аналіз наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові компоненти: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі положень\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю». Конституційний суд України у своєму\~рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99\~зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту\~спільного проживання, є\~ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У постанові Верховного Суду України від 19.08.2019 у справі № 588/350/15\~зазначено, що належними та допустимими доказами проживання є докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів. Також, належними доказами спільного проживання є документи, довідки про реєстрацію, свідоцтва про народження дітей, фотографії, листи тощо, що підтверджує факт ведення спільного господарства. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту. На підтвердження факту проживання однією сім`єю судом за клопотанням позивача було допитано в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на підтвердження організації та проведення кремації [PERSON] надано копію свідоцтва про поховання серії [NUMBER] від 18.10.2023, товарний чек № 182 від 09.10.2023, виданий ФОП [PERSON] , довідку КП «Ритуал» Харківської міської ради від 10.10.2023 № 002815 про здійснення кремації, замовником в яких є [PERSON] . [PERSON] також надано копії квитанцій про сплату комунальних послуг, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , які здійсненні після смерті [PERSON] та копії квитанцій про переказ грошових коштів [PERSON] . Заявником надано також спільні фотографії з померлою [PERSON] , датовані 2000 р. Однак, доказів, що підтверджували б ведення ними спільного господарства, здійснення спільних витрат в період з 01.08.2018 року по 01.10.2023 року, тощо позивачем не надано. У контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід відзначити, що згідно з усталеною судовою практикою самі лише показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20. Надані заявником документи, що підтверджують організацію та проведення кремації [PERSON] та їх спільні фотографії під час сімейних свят, копії квитанцій про сплату комунальних послуг після смерті [PERSON] не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заявником [PERSON] не доведено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 01 серпня 2018 року і по 01 жовтня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , а тому заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed