Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із відповідача на їх користь заборгованості за житлову послугу у розмірі 15 825,67 грн. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» є виконавцем житлової послуги в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.05.2018 року № 193 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків (групи будинків) у м. Василькові Київської області», Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області від 04 червня 2018 року, надає [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] житлову послугу. Отже, договір від імені мешканців багатоквартирних будинків було підписано уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, що відповідає частині першій статі 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В даному випадку законодавство не вимагає укладення індивідуальних договорів з кожним споживачем. Рішення було опубліковано у Васильківській рекламно - інформаційній газеті «Наше місто» № 18 від 17 липня 2018 року, а також оприлюднено на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування. Отже, відповідно до статті 57 Конституції України та статті 21-1 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» вважається доведеним до населення встановленим порядком і є обов`язковим до виконання. Так, Позивачем станом на 01 грудня 2023 року було надано послуг на суму 15825 гривень 67 копійок, які Відповідач зобов`язаний був сплатити у встановлений законодавством строк. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с.29). 01.03.2024 року до суду від [PERSON] надійшла заява в якій він просить застосувати строки позовної давності у справі за позовом ТОВ УК «ТРОЯНДА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлову послугу та відмовити у позові в частині зменшення здійснених позивачем нарахувань, вказуючи на те, що позовна заява позивача датована 22.12.2023 року. Розрахунок заборгованості позивачем здійснено станом на 01.12.2023 року. До позовної заяви позивачем додано довідку про заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком із розрахунком з червня 2018 року по листопад 2023 року включно. Таким чином, на момент звернення із позовом до суду очевидно, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині проведення розрахунків в період з червня 2018 року по листопад 2020 року включно. У постанові ВС від 17.02.2021 р. №278/765/18 зазначено, що формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст. 15, 16, 20 ЦКУ), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача". В даному випадку слід зважати, що предметом позову є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які за своєю природою надаються/мають надаватися систематично щомісячно. Якщо позивач стверджує, що ним надавалася така послуга постійно щомісячно і без перерв, тобто без обмеження будь-якими сторонніми факторами, відповідно, позивач не може посилатися на зупинення чи продовження строків позовної давності зумовленими обставинами, які від нього не залежать. Так, у наданій позивачем довідці про заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком із розрахунком з червня 2018 року не відображено відповідних періодів неможливості надання таких житлово-комунальних послуг. За таких обставин, моментом перебігу позовної давності за наведеним позивачем розрахунком заборгованості становить грудень 2020 року. Таким чином, з урахуванням строку позовної давності, розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.12.2023 року становить - 9998,23 грн. (15825,67-5827,44) (а.с.34). 21.05.2024 року до суду від директора ТОВ «УК «ТРОЯНДА» надійшли пояснення, відповідно до яких просили позов задовольнити, оскільки відповідач подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, якою визнає, що має борг перед Позивачем за надані послуги. Із зазначеної заяви вбачається, що Відповідач свідомо, навмисно не оплачував за надані послуги в певний час, сподіваючись саме на застосування судом строків позовної давності. Разом з тим, цією заявою Відповідач підтверджує, що між ним та Позивачем існують договірні зобов`язання.Таким чином, можна констатувати, що Відповідач зловживає правом.Вважають, що заява Відповідача про застосування строків позовної давності непідлягає задоволенню, оскільки правовідносини існують та в наявності правопорушення (порушення вимог законодавства про житлово - комунальні послуги) (а.с.40-41). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення сторін про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності, пояснення позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. \~ \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Частина перша\~статті 15 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України\~закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом\~встановлено,\~що ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» відповідно до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.05.2018 року № 193 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків (групи будинків) у м. Василькові Київської області», Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області від 04 червня 2018 року, є виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-18, 20). Таким чином, відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~всі права та обов`язки щодо обслуговування житлового будинку та надання комунальних послуг мешканцям будинку за адресою: [ADDRESS] , перейшли до ТОВ\~«Управляюча компанія\~«ТРОЯНДА». \~ [PERSON] , зареєстрований та є споживачем відповідних житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] , що також ним не заперечується в поданій заяві (а.с. 28, 34). Згідно Довідки про заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість споживача [PERSON] , за надані послуги з управління багатоквартирного будинку [ADDRESS] за період з червня 2018 року по листопад 2023 року становить 15\~825,67 гривень (а.с. 19). \~ \~ \~ \~Такі дії відповідача свідчать про те, що користуючись усіма наданими йому житлово-комунальними послугами, він неналежним чином та не у повному обсязі сплачує за їх споживання. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі-Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною першою статті 68 ЖК Української РСР визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Нормою ст. 179 ЖК Української РСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~пункту 5\~частини другої\~статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний\~споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Норми статті\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначають,\~що споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором; споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього закону; при цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими; у такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. За змістом ч. 3 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Таким чином, Власник квартири є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За змістом ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами. За змістом ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~договір про надання комунальних послуг є публічним договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Як зазначено вище, позивач є виконавцем і виробником послуг (за переліком, визначеним\~постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року), а власник квартири - споживачем даних послуг. Згідно ст.\~68\~ЖК\~України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення від оплати послуг в повному обсязі. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.\~Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 вересня 2018 року № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року № 642/2858/16. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1\~ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Разом з тим, задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки, дані про те, що між сторонами укладено договір про надання відповідних житлово-комунальних послуг відсутні, але відповідач користувався наданими послугами та не виконує положень наведених нормативно-правових актів, у зв`язку з чим, має заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та задоволенню позовних вимог. Разом з тим, відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності в якій\~\~просить суд застосувати наслідки спливу трирічного строку позовної давності до даного нарахування з червня 2018 року по листопад 2023 року (а.с.34). Відповідно до ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язанням з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~\~ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і додаткової вимоги (стягнення неустойки, тощо). Як встановлено судом, позивач\~ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» надавало послуги з управління багатоквартирного будинку\~ [ADDRESS] , проте відповідач не сплачував позивачу\~\~кошти за надані\~послуги з червня 2018 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги\~\~зазначене ТОВ\~звернулось\~\~до суду\~\~22 грудня 2023 року (а.с.24), тобто з пропуском строку позовної давності за період, що перевищує останніх три роки перед зверненням до суду. З матеріалів справи вбачається, що згідно з переліком сум по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з червня 2018 року по листопад 2023 року у відповідачів виникла заборгованість за надані послуги з управліннябагатоквартирним будинком\~в розмірі 15 825 грн. 67 коп. (а.с. 19). Враховуючи, що позивач звернувся до суду 22 грудня 2023 року, а також\~\~наявність заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне\~\~відповідно до положень ст. 256, 267 ЦК України,\~ задовольнити позовні вимоги до [PERSON] в межах трирічного строку позовної давності, а саме за останні три роки перед зверненням до суду - з грудня 2020 року по листопад 2023 року. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що\~\~за період з червня 2018 року по грудень 2020 року\~\~загальна сума боргу за надані послуги складає суму в розмірі 5 827 грн. 44 коп., до якої необхідно застосувати наслідки спливу строку позовної давності, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про стягнення зазначеної суми боргу\~\~слід відмовити. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з 01 січня 2021 року по листопад 2023 року на загальну суму 9998 грн. 23 коп. (15 825 грн. 67 коп. - 5 827 грн. 44 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково то стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1695, 48 грн.

Outcome: partial