Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

03 травня 2024 року ТОВ "ФК" Профіт Капітал" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 23 червня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № Z03.200.76125, про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, відповідно до умов якої [PERSON] надано кредит у виді встановленої кредитної лінії з лімітом 200 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 48% річних. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем станом на 03 грудня 2020 року виникла заборгованість в розмірі 140 578,11 грн, яка складається з 65 719,48 грн - заборгованість за основним боргом, 9 818,87 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 65 039,76 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за угодою № Z03.200.76125 від 23 червня 2017 року, укладеною між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 140 578,11 грн, 3% річних за користування кредитом - 5 175,44 грн, заборгованість за інфляційними витратами - 20 006,79 грн, витрати на сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 000 грн. Ухвалою суду від 09 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заяв, клопотань, відзиву не надала. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 23\~червня 2017\~року між\~ПАТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~укладено угоду\~№ Z03.200.76125,\~про відкриття\~Кредитної лінії\~та обслуговування\~Кредитної картки,\~відповідно до\~умов якоїліміт кредитної лінії становить 200 000 грн, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 48% річних (а.с 6-7). ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою (а.с. 10). Як вбачається із Довідки-розрахунку заборгованості (а.с. 11), у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, виникла загальна заборгованість у розмірі 140 578,11 грн, яка складається з 65 719,48 грн - заборгованість за основним боргом, 9 818,87 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 65 039,76 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за угодою № Z03.200.76125 від 23 червня 2017 року, укладеною між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] (а.с. 19-26). На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договорів кредиту, встановив, що права позивача порушено відповідачем, а тому вони підлягають захисту, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК" Профіт Капітал" заборгованість за угодою № Z03.200.76125 від 23 червня 2017 року в розмірі 140 578,11 грн, яка складається з 65 719,48 грн - заборгованість за основним боргом, 9 818,87 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 65 039,76 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат суд зазначає таке. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем відповідачу нараховано за період з 03 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року 3% річних у розмірі 5 175,44 грн та інфляційні витрати в розмірі 20 006,79 грн. Однак, згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України був встановлений карантин. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» вказаний карантин діяв до 30 червня 2023 року. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову в цій частині. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, зокрема розмір відшкодованих судових витрат визначається пропорційно сумі задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення судом позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2 573,80 грн, яка являється пропорційною розміру задоволених позовних вимог (3 028,00 х (100 х 140 578,11 :1 65 760,34) : 100). Позивач просив стягнути із відповідача витрати професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року (а.с. 27-30), додаткову угоду до договору № 6 (а.с. 31), акт прийому-передачі № 16 (а.с. 32), акт прийому-передачі наданої правової допомоги № 1 (а.с. 33), довіреність від 10 листопада 2023 року (а.с. 42), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЧН № 000531, посвідчення адвоката (а.с. 43). Враховуючи співмірність наданих адвокатом Павленко С. В. послуг зі складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг, беручи до уваги те, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5 950 грн, що являється пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial