Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (далі -ТОВ «Теплопостачсервіс») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Договір з відповідачем про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не укладався. Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату спожитих послуг, а відсутність договору не може бути підставою для звільнення від оплати наданих послуг. Заборгованість відповідача за послуги з централізованого опалення з період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року становить 4611,75 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води з період з листопада 2017 року по жовтень 2023 року - 381,41 грн., за абонентське обслуговування - з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн. За положеннями ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити від суми заборгованості за послуги з централізованого опалення 3% річних в розмірі 4,39 грн. та інфляційні втрати в розмірі 42,67 грн., від суми заборгованості за послуги з постачання гарячої води 3% річних в розмірі 25,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 68,57 грн. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість разом з 3% річних та інфляційними втратами та судові витрати в розмірі 2684 грн. 20.12.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.02.2024 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заву, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що з 23.02.2021 він не є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки власником цієї квартири є [PERSON] . 14.03.2024 до суду надійшов позов ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року в розмірі 4611,75 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води з період з листопада 2017 року по жовтень 2023 року - 381,41 грн., за абонентське обслуговування - з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн., нарахованих на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення 3% річних в розмірі 4,39 грн. та інфляційних втрат в розмірі 42,67 грн., нарахованих на суму заборгованості за послуги з постачання гарячої води 3% річних в розмірі 25,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 68,57 грн., судових витрат в розмірі 2684 грн. 19.03.2024 постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження та про заміну неналежного відповідача належним. 30.05.2024 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог. Зазначив, що з 23.02.2021 він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість, яка зазначена відповідачем у розрахунку, відсутня, оскільки він оплатив заборгованість повністю, що підтверджується платіжними інструкціями. На момент звернення позивача до суду заборгованості не було. Він не має обов`язку сплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка нарахована за період з жовтня 2017 року по 23.02.2021, оскільки в цей період він не був власником квартири і комунальні послуги не споживав. Він поніс витрати на правову допомогу розмір яких орієнтовно становить 4000 грн. 25.04.2024 ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з заявою про закриття провадження у справі в частині вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану житлово-комунальну послугу з централізованого опалення в розмірі 4 611,75 грн., з постачання гарячої води в розмірі 381,41 грн., з абонентського обслуговування в розмірі 965,92 грн. в зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач частково погасив заборгованість. В іншій частині вимог про стягнення інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 42,67 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 4,39 грн., інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з постачання гарячої води у розмірі 68,57 грн., 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з постачання гарячої води у розмірі 25,30 грн. просив ухвалити рішення про стягнення зазначених сум. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.04.2018. 23.02.2021 [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відомості про укладання між ТОВ «Теплопостачсервіс» та відповідачем договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відсутні. Також відсутні відомості про те, що відповідач не споживає надані житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та опалення та відмовлявся від них. За розрахунком позивача заборгованість відповідача за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року становить 4611,75 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води з період з листопада 2017 року по жовтень 2023 року - 381,41 грн., за абонентське обслуговування з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн., нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення 3% річних становлять 4,39 грн., інфляційні втрати - 42,67 грн., нараховані на суму заборгованості за послуги з постачання гарячої води 3% річних становлять 25,30 грн. інфляційні втрати - 68,57 грн. [PERSON] здійснив наступні платежі на користь позивача: 06.02.2024 - 2500 грн. за централізоване опалення за грудень 2023 року, 26.02.2024 - 782 грн. за централізоване опалення за січень 2024 року, 22.03.2024 - 1431,41 грн. за централізоване опалення за лютий 2024 року, 22.03.2024 - 619,51 грн. за гаряче водопостачання за лютий 2024 року, 14.02.2024 - 1022,74 грн. за абонентське обслуговування ГВП та ТЕ за січень 2024 року, 22.03.2024 - 170,46 грн. за абонентське обслуговування ГВП та ТЕ за лютий 2024 року. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п.1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п.п.1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як власник квартири, є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає ТОВ «Теплопостачсервіс». З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні має право вимагати сплату грошей за надані послуги. При цьому у відповідача, як у власника квартири, до якої подавалось опалення та здійснювалось гаряче водопостачання, виник обов`язок зі сплати наданих з дати набуття ним права власності на спірну квартиру, тобто з 23.02.2021. Таким чином, позивач неправомірно вимагає стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2017 року до 23.02.2021 в розмірі 216,62 грн., 3% річних за період з жовтня 2017 року до 23.02.2021 в розмірі 19,08 грн. та інфляційних втрат за період з жовтня 2017 року до 23.02.2021 в розмірі 47,66 грн., а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року в сумі 3156,97 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води з період з 23.02.2021 по жовтень 2023 року в сумі 66,25 грн., за абонентське обслуговування з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн., нарахованих на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення 3% річних в розмірі 4,39 грн., інфляційних втрат в розмірі 42,67 грн., нарахованих на суму заборгованості за послуги з постачання гарячої води 3% річних в розмірі 25,30 грн., інфляційних втрат в розмірі 68,57 грн., що загалом становить 4330,07 грн., суд відзначає наступне. [PERSON] здійснив платежі на користь позивача 06.02.2024 - 2500 грн. за централізоване опалення за грудень 2023 року, 26.02.2024 - 782 грн. за централізоване опалення за січень 2024 року, 22.03.2024 - 1431,41 грн. за централізоване опалення за лютий 2024 року, 22.03.2024 - 619,51 грн. за гаряче водопостачання за лютий 2024 року, 14.02.2024 - 1022,74 грн. за абонентське обслуговування ГВП та ТЕ за січень 2024 року, 22.03.2024 - 170,46 грн. за абонентське обслуговування ГВП та ТЕ за лютий 2024 року. Загальна сума сплачених відповідачем коштів складає 6526,12 грн. Наведене свідчить про те, що відповідач сплатив заборгованість, яку вимагає стягнути позивач, що свідчить про відсутність спору.. При цьому суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.09.2020 по справі №750/1658/20 (провадження № 61-9658св20), який зазначив, що згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Таким чином, оскільки відповідач вчинив дії, спрямовані на повне погашення заборгованості перед позивачем, то предмет спору у цій справі в частині вимог, що розглядається судом, між сторонами відсутній. В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року в сумі 3156,97 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води з період з 23.02.2021 по жовтень 2023 року в сумі 66,25 грн., за абонентське обслуговування з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн., нарахованих на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення 3% річних в розмірі 4,39 грн., інфляційних втрат в розмірі 42,67 грн., нарахованих на суму заборгованості за послуги з постачання гарячої води 3% річних в розмірі 25,30 грн., інфляційних втрат в розмірі 68,57 грн., що загалом становить 4330,07 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, оскільки в частині вимог в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed