Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 14 травня 2024року у цивільній справі №455/1556/23 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання за особою права користування житлом, - задоволено. Визнано за [PERSON] право користування житловим будинком у [ADDRESS] . 21.05.2024 до суду надійшла (матеріали здано на пошту 15.05.2024) заява від представника позивача адвоката Сторонського І.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витати на правову допомогу адвоката в розмірі 13800 грн. Крім того, 23.05.2024 від представника позивача адвоката Сторонського І.О. надійшла заява про доповнення до заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі в якій останній при ухваленні додаткового рішення також просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1073,60 грн сплаченого позивачем судового збору. Згідно протоколу автоматизовного розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 27.05.2024 призначено судовий розгляд вищевказаної заяви з викликом сторін. В судове засідання позива [PERSON] та його представник адвокат Сторонський І.О. не з`явилися, проте від останнього до суду надійшла заява, в якій він просить судовий розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат проводити у їх відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Мазур В.В. в судове засідання не з`явилися, проте від останнього 10.06.2024 до суду надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких, зокрема, зазначає наступне. Вказує, що відображені у позовній заяві витрати є не конкретизовані, оскільки не містять чіткого розмежування вартості послуг адвоката в розмірі 1000 гривень, зокрема, в частині клопотань про виклик свідків, про долучення, витребування доказів, тощо. До того ж, у позовній заяві до загальної суми судових витрат в розмірі 15 000 гривень, включено гонорар за успішне вирішення справи (відмовлення в задоволенні позову) в розмірі 5000 гривень, що не є складовою вартості послуги адвоката а є окремим видом винагороди за успішний результат розгляду справи. До того ж, заявлений у позовній заяві розмір гонорару успіху в сумі 5000 гривень не відповідає заявленому розміру такого гонорару в сумі 3000 гривень у заяві Позивача від 15.05.2024 року про стягнення судових витрат, що суперечить договору про надання правничої допомоги №17/23 від 18.07.2023 року та замовленню від 18.07.2023 року, що укладалися між сторонами договору. Щодо доказів про судові витрати, звертає суду увагу на те, що відображені у вищевказаній заяві від 15.05.2024 року витрати є теж не конкретизовані, оскільки не містять чіткого розмежування вартості послуг адвоката за кожен вид виконаної ним роботи і є такими, що суперечать витратам, які відображені у позовній заяві. Адже ж, як вбачається зі змісту позовної заяви, що вартість послуг адвоката за складення клопотань про: виклик свідків; долучення, витребування доказів, тощо - 1000 грн. а за складення клопотання про відкладення розгляду справи - 500 грн. Проте, зі змісту заяви від 15.05.2024 року про стягнення судових витрат вбачається, що за складення та подання-до суду першої інстанції клопотань про виклик свідків, долучення доказів вартість послуг складає 500 грн. за одне клопотання), а за складення та подання до суду першої інстанції заперечень, додаткових письмових пояснень, заяви про стягнення з відповідача судових витрат шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення, вартість таких послуг складає 1 000 грн. за один письмовий документ. Тобто, як звернення позивача до суду так і договірні документи є суперечливі між собою, не містять переконливих даних щодо судових витрат та не можуть бути підставою для задоволення заяви Позивача від 15.05.2024 року про стягнення судових витрат. Щодо витрат на адвоката за участь в судових засіданнях то згідно долученого до заяви акту про надані послуги від 15.05.2024 року вбачається, що вартість послуг адвоката за участь у судовому засіданні у Старосамбірському районному суді Львівської області становить 1 600 грн. Оскільки адвокат приймав участь у трьох судових засідання, вартість таких послуг становить 3200 гривень. Із змісту позовної заяви, що Позивачем, в супереч ст. 16 ЦПК України не вживались заходи досудового врегулювання спору, що в розумінні вимог ст. 44 ЦПК України стороною Відповідача розцінюється як зловживання Позивачем своїми процесуальними правами. Тобто питання, яке могло б бути вирішеним в позасудовий спосіб, позивач зініціював його вирішення в судовому порядку, за що з власної волі, а не з вини Відповідача поніс судові витрати. Крім того, про судовий розгляд у даній справі Відповідач по сьогоднішній день не проінформована, що позбавило її права приймати участь у судових засідання у цій справі. А тому, понесені Позивачем судові витрати вданій справі не підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог заяви про ухвалення додаткового рішення то звертає суду увагу на те, що згідно позовної заяви Позивача вартість попередньо понесених судових витрат становить близько 15000 гривень. Згідно квитанції №1 від 16.01.2024 року вартість послуги становить 4000 гривень. Згідно квитанції №2 від 15.05.2024 року вартість послуги становить 6800 гривень. Згідно акту про надання послуг від 15.05.2024 року вартість послуг адвоката становить суму 10800 гривень. А згідно заяви Позивача від 15.05.2024 року про стягнення судових витрат, витрати на правову допомогу адвоката становлять в розмірі 13800 гривень. Тобто, вищенаведені документи щодо вартості послуг на правничу допомогу є теж суперечливими між собою і не є належними доказами про понесені судові витрати Позивачем. Крім того, долучені до матеріалів справи квитанція №1 від 16.01.2024 року та квитанція №2 від 15.05.2024 року не містять належних ознак фінансового документу, для підтвердження оплати клієнтом послуг адвоката, що в розумінні вимог ст.ст. 76- 80 ЦПК України не може бути доказом у справі. Враховуючи наведене просить в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 455/1556/23, відмовити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подану заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками, матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо\~судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно ч.3 ст.270 ЦПК України, у\~разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до\~статті 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до\~ст. 246 ЦПК України\~якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Вказана норма вказує на обов`язкову наявність поважних причин неможливості подання доказів щодо судових витрат. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.07.2023 у справі №160/16902/20, за загальним правилом, питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів. Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21 роз`яснив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Отже, за загальним правилом розподілу судових витрат докази розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до суду до закінчення судових дебатів у справі. Як виняток, за наявності доведених стороною поважних причин, які об`єктивно перешкоджали їй подати такі докази до закінчення судових дебатів у справі, та при умові, що в межах цього строку про це стороною було повідомлено суд, сторона може подати відповідні докази протягом п`ятиденного строку після чого суд може вирішити питання про розподіл судових витрат, ухваливши додаткове рішення. Як вбачається зі змісту вищевказаного рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 14 травня 2024 року судом не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу та судового збору. У позовній заяві представник позивача не просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, разом із позовною заявою та до закінчення судових дебатів у справі, до суду не подано. Разом із цим, в судовому засіданні при розгляді даної справи 14.05.2024, представник позивача зробив усну заяву про намір подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Так, 21.05.2024 до суду засобами поштового зв`язку (матеріали здано на пошту 15.05.2024) надійшла заява від представника позивача адвоката Сторонського І.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, разом із доданими до неї матеріалами. До заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат додано такі документи: копію Договору про надання правової допомоги №17/23 від 18.07.2023року, укладеного між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Назаркевич, Сторонський та партнери»; Замовлення від 18.07.2023 (Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №17/23 від 18.07.2023); Акт про надані послуги згідно Договору про надання правової допомоги від 15.05.2024 (Додаток №2 до Договору про надання правової допомоги №17/23 від 18.07.2023); квитанцію №1 від 16.01.2024 про оплату [PERSON] адвокату Сторонському І.О. суми у розмірі 4000гривень; квитанцію №2 від 15.05.2024 про оплату [PERSON] адвокату Сторонському І.О. суми у розмірі 6800гривень. Згідно п.1.1 Замовлення Сторони погоджуються із наступним переліком юридичних послуг, які зобов`язується надати АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ КЛІЄНТУ у цивільній справі про визнання за [PERSON] права користування житлом згідно умов даного Договору, а саме: - складення та подання в Старосамбірський районний суд Львівської області позовної заяви (вартість даних юридичних послуг складає 4 000 грн.); - складення та подання до суду першої інстанції клопотань про виклик свідків, долучення доказів (вартість даних юридичних послуг складає 500 грн. за одне клопотання); - участь у судових засіданнях Старосамбірського районного суду Львівської області (вартість даних юридичних послуг складає 1 600 грн. за участь в одному судовому засіданні); - складення та подання до суду першої інстанції заперечень, додаткових письмових пояснень, заяви про стягнення з відповідача судових витрат шляхом ухвалення судом додаткового рішення (вартість даних юридичних послуг складає 1 000 грн. за один письмовий документ); - гонорар за успішне вирішення справи, яким являється задоволення позову (складає 3000 грн.). Згідно п.2.1 Замовлення Гонорар адвоката за досягнення позивного, успішного результату у справі для Клієнта, яким являється задоволення позову складає 3000 грн., які Клієнт зобов`язується оплатити протягом 7 днів з моменту ухвалення судом першої інстанції судового рішення у справі. Із наданих суду стороною позивача доказів на підтвердження понесених\~\~позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката вбачається, що частина таких документів датована до ухвалення судом рішення у справі, тобто до 14 травня 2024 року, зокрема, Договір про надання правової допомоги та Замовлення (Додаток №1 до Договору) датовані 18.07.2023року, квитанція №1 датована 16.01.2024. Тобто, суд звертає увагу, що частина поданих позивачем після ухвалення судового рішення доказів існували до цього і могли бути подані до закінчення судових дебатів, у тому числі разом із позовною заявою. Причин їх не подання позивачем не наведено. В той же час, зміст заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду не містить обґрунтування поважності причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем у даній справі судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема, вказаних вище документів, до ухвалення судом рішення у справі. Суд звертає також увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Такі висновки відповідають також правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 (провадження №61-22131 св 19). При цьому, враховуючи, що умовами укладеного Договору про надання правової допомоги №17/23 від 18.07.2023року передбачено фіксований розмір гонорару адвоката, суд вважає, що розрахунок гонорару адвоката та відповідні докази могли бути подані учасником справи до завершення судових дебатів. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 246 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог заяви в частині про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі. Щодо вимог заяви про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, то в цій частині заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи, при пред`явленні позову позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» №0.0.3109083101.1 від 20.07.2023. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, то відповідно до положень\~ч.1 ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60гривень. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача [PERSON] адвоката Сторонського Івана Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Outcome: partial