Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача за подання позовної заяви судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що у липні 2023 року донька позивача [PERSON] , [INFO] , занедужала, у зв`язку з чим, позивач звернулася до свого сімейного лікаря [PERSON] , який порекомендував здати загальний аналіз крові. У подальшому, [PERSON] надав позивачу електронне направлення до гастроентеролога та гематолога в Обласну дитячу поліклініку. До даних лікарів позивач потрапити не змогла. В реєстратурі позивачу запропонували звернутися до педіатра, який приймає в обласній поліклініці. Педіатр, у свою чергу, запропонувала перездати загальний аналіз крові, кров на цукор, та загальний аналіз сечі в обласній поліклініці, так як не довіряє приватній клініці, але аналізи не безкоштовні, мотивуючи тим, що безкоштовно тільки за електронним направленням від сімейного лікаря, хоча дочка позивача має право на безоплатні медичні послуги у закладах охорони здоров?я та реабілітаційних закладах (приватної чи змішаної форми власності або у ФОП) тому, що її батько - учасник бойових дій та інвалід війни другої групи. Позивачу довелося сплатити 305,00 грн. за всі аналізи. Коли у черговий раз позивач зателефонувала до сімейного лікаря [PERSON] , який приймав на той час у районній поліклініці, яка знаходиться навпроти обласної дитячої, та запитала у нього, чи надасть їй електронне направлення на аналіз крові для того, щоб перездати його у районній поліклініці, так як вона там вже знаходилася з дитиною, то він відповів, що у нього багато на прийомі людей, на що позивач відповіла, що зачекає у черзі, але він їй відмовив, сказав що довіряє аналізам обласної поліклініки. Позивачу на наступний день довелося звернутися у платну лабораторію «Інвіво» і перездати аналіз крові. Коли позивач вперше звернулася до [PERSON] , то простояла у черзі чотири години тому, що він приймає тільки один раз на тиждень - у середу, спочатку - дітей до року, дітей на щеплення, інвалідів, а потім - всіх інших. Коли, все ж таки, позивач потрапила до кабінету лікаря, то запитала - чому не можна записатися онлайн, прийти на призначену годину і не стояти у черзі годинами, чому він приймає пацієнтів один раз на тиждень. На що лікар відповів: «Не нравится - врачей много, вас никто не держит, а если нужно срочно попасть к врачу, то я могу приехать к нему в Станишовку в районную поликлинику на приём» (дослівно з позовної заяви). На сайті Національної служби здоров?я України в електронній карті місць надання первинної медичної допомоги зазначено, що сімейний лікар [PERSON] , який закріплений за с. Вереси, приймає у будні дні з 8:30 год. до 12:30 год. та з 13:00 год. до 16:15 год., та у суботу з 8:30 год. до 14:00 год. У позивача виникло запитання, чому люди повинні їхати за 20 км, з двома пересадками на автобус, оскільки прямого рейса з с. Вереси до районної поліклініки Житомирського району немає, якщо у селі Вереси є своя амбулаторія з закріпленим графіком роботи. Записатися онлайн можливо на сайті HELSI, але [PERSON] сказав, що приймає тільки «живою чергою» і на запис онлайн йому все рівно, тим паче, запис доступний тільки по середах, в інші дні написано «вільні місця закінчено», тобто, якщо позивачу потрібно до лікаря в інші дні, окрім середи, то їй потрібно їхати у районну поліклініку і не факт, що вона потрапить на прийом тому, що офіційно відповідач приймає, як сімейний лікар, тільки у с. Вереси. Після відмови на отримання направлення, позивач звернулася на гарячу лінію МОЗ, поскаржившись на те, що їй було відмовлено у наданні електронного направлення, і на те, що лікар не дотримується графіку прийому. Наступного разу, коли позивач пішла на прийом до [PERSON] для того, щоб він дав їй електронне направлення на здачу загального аналізу крові після проходження лікування, коли позивач тільки зайшла до кабінету, [PERSON] почав спілкуватись з нею у підвищеному тоні, сказав що буде так, як вирішить він і працювати так, як хоче він, що позивач може скаржитися туди, куди сама хоче, що йому байдуже на стан здоров?я позивача, яка хворіє на гіпертонічну хворобу, і він зробить все, щоб їй було ще гірше. В процесі розмови, указаний лікар принизив позивача, послав «В след за русским кораблем» (дослівно з позовної заяви), називав «падруга» (дослівно з позовної заяви), що є неприпустимим у спілкуванні лікаря і пацієнта, чим було порушено право позивача, як людини, на повагу до гідності при наданні медичної допомоги. Відповідач наголосив на тому, що розірве з позивачем декларацію в односторонньому порядку, через особисту неприязнь. Крім того, відповідач відмовлявся надавати позивачу медичні послуги, посилаючись на те, що вона розмовляла російською мовою, хоча сам спілкувався з нею виключно російською мовою, що порушує її права. Після чого, позивач звернулася до Департаменту охорони здоров?я Житомирської області зі скаргою на діяльність лікаря, а також, з такою ж скаргою до Новогуйвинської селищної ради. На даний час, обґрунтованої відповіді позивач так і не отримала ні від Новогуйвинської селищної ради, ні від Департаменту охорони здоров?я Житомирської області. Діями відповідача позивачеві було спричинено моральну шкоду, а саме її честь та гідність було принижено. Після візиту до даного лікаря, позивачеві стало зле, через високий тиск, хоча вона попереджала [PERSON] про те, що таке може бути, проте, йому було байдуже. Спричинену позивачеві моральну шкоду вона оцінює у 30 000,00 грн. та вважає, що вказана сума є мінімальною для відшкодування її душевних страждань, відтак розумною та справедливою. Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 21.11.2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 13.12.2023 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків. Ухвалою судді\~Житомирського районного\~суду Житомирської\~області від\~08.01.2024\~року у\~справі відкрито загальне провадження. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 22.03.2024 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2024 року справу прийнято до свого провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що за відомостями Вересівської сільської ради Житомирського району, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 21.09.2018 року по теперішній час, що підтверджується копією довідки № 1435 від 21.09.2018 року, виданої Виконавчим комітетом Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Як вбачається з копії листа Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 10.10.2023 року № 05-24/П-131, адресованого [PERSON] , за результатами розгляду звернення останньої, Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області повідомляє, що організація роботи амбулаторії і прийом пацієнтів села Вереси не входить до компетенції відділу соціального захисту та охорони здоров?я Новогуйвинської селищної ради так, як село Вереси не входить до складу Новогуйвинської громади. [PERSON] звернулася до директора Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації [PERSON] зі скаргою, у якій просила посприяти у виконанні графіку прийому пацієнтів, який затверджено на сайті Національної служби здоров?я України в електронній карті місць надання первинної медичної допомоги; звільнити [PERSON] з посади сімейного лікаря с. Вереси; призначити на цю посаду іншого сімейного лікаря. На вищевказане звернення, Департаментом охорони здоров`я Житомирської обласної військової адміністрації 20.10.2023 року було надано відповідь за № П-1517, у якій зазначено, що згідно з наказом Департаменту охорони здоров?я Житомирської обласної військової адміністрації від 28.09.2023 року\~№\~1832\~«Про проведення клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров?я Житомирської обласної військової адміністрації» 12.10.2023 року\~проведено засідання клініко-експертної комісії щодо оцінки якості та обсягу надання медичної допомоги та медичного обслуговування [PERSON] за її участі. Комісією детально розглянуто надану первинну медичну документацію, вислухано пояснення всіх причетних до випадку медичних працівників. Члени комісії та учасники клініко-експертної комісії мали можливість задати запитання та отримати пояснення по факту надання медичної допомоги [PERSON] . Під час розбору комісія виявила недоліки в організації надання медичної допомоги медичними працівниками КНП «ЦПМСД» Новогуйвинської селишної ради, а саме: виявлено недотримання вимог НСЗУ за пакетом «Первинна медична допомога» в розділі вимоги до організації пункт 1 - забезпечення безперервності надання первинної медичної допомоги, а саме - за відсутності сімейного лікаря керівником закладу не забезпечена заміна для надання пацієнтам медичної допомоги; сімейний лікар, з яким заключено декларацію, не дотримувався графіку відпрацювання робочого часу у АЗПСМ с. Вереси. Під час розбору комісія виявила наступні недоліки в організації надання медичної допомоги на рівні КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради: графіки прийому лікарів-спеціалістів не забезпечують своєчасного та якісного надання медичної допомоги пацієнтам на спеціалізованому рівні; лікар-педіатр не створила електронне направлення на призначені нею дообстеження в межах пакету «Профілактика, діагностика, спостереження та лікування в амбулаторних умовах», що суперечить пункту 2 обсягу медичних послуг, який надавач зобов?язується надавати за договором відповідно до медичних потреб пацієнта/пацієнтки (специфікація). Керівникам КНП «ЦПМСД» Новогуйвинської селищної ради та КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради вказано на вищезазначені недоліки, визначені заходи та терміни для їх усунення. Як слідує зі скріншоту, зробленого з сайту Національної служби здоров`я України, зокрема електронної карти місць надання первинної медичної допомоги, в амбулаторії Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новогуйвинської селищної ради наступний графік прийому пацієнтів: з понеділка по п`ятницю з 08-30 год. до 12-30 год. та з 13-00 год. до 16-15 год., у суботу з 08-30 год. до 14-00 год. Крім того, позивачем було долучено до позовної заяви ряд копій медичних документів, зокрема, копію результатів обстеження пацієнта [PERSON] , [INFO] , виконаного ТОВ «МАЛІКС-МЄД», від 25.08.2023 року; копію результатів аналізів [PERSON] , виконаного ТОВ «МАЛІКС-МЄД», від 25.08.2023 року; копію загального аналізу крові пацієнта [PERSON] , [INFO] , від 23.08.2023 року, виконаного Медичним центром «Асклепій»; копію «отчета о гематологическом анализе» (мовою оригіналу) [PERSON] від 24.08.2023 року; копію протоколу УЗД лімфатичних вузлів від 24.08.2023 року, виконаного Відділенням функціональної та ультразвукової діагностики КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» ЖОР. Також матеріали справи містять копії документів, які підтверджують замовлення або оплату медичних послуг, а саме: копію чеку від 23.08.2023 року на суму 530,00 гривень за оплату медичних послуг; копію замовлення, зробленого у Медичному центрі «Асклепій», № Дит-230823-0086 на 23.08.2023, [PERSON] , 2018 р.н. ( [NUMBER] ) на загальний аналіз крові, загальна вартість якого складає 160,00 грн.; копію платіжної інструкції 0.0.3165291691.1 від 24.08.2023 року, де платником значиться [PERSON] , отримувачем КНП Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня, призначення платежу Платник [PERSON] , лікар, послуга1, загальний аналіз крові з лейкоцитарною формулою, лікар: 22 [PERSON] -платник [PERSON] , на суму 178,00 грн.; копію платіжної інструкції 0.0.3165294007.1 від 24.08.2023 року, де платником значиться [PERSON] , отримувачем КНП Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня, призначення платежу Платник [PERSON] , лікар 22 [PERSON] , послуга 2 Загальний аналіз сечі, на суму 125,00 грн. Згідно зі статтею 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За загальним правилом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини 3-5 ст. 23 ЦК України). Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року із змінами, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоди та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 9 вищезазначеної постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне (за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого) спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В позовній заяві відсутні будь-які належні, допустимі, достатні та достовірні докази фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діями відповідача [PERSON] було завдано моральної шкоди, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи. Зокрема, позивачем не долучено до матеріалів справи копію декларації про медичне обслуговування, підписаної саме з лікарем [PERSON] . Також на копії скарги, адресованої директору Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації Торбасу О.М., не зазначено дати звернення з цією скаргою та підпису особи, яка її подає. Крім того, з копії відповіді, наданої на звернення позивача Департаментом охорони здоров`я Житомирської обласної військової адміністрації від 20.10.2023 року за № П-1517, вбачається, що під час розбору комісія виявила недоліки в організації надання медичної допомоги медичними працівниками КНП «ЦПМСД» Новогуйвинської селишної ради, зокрема, й такий - сімейний лікар, з яким заключено декларацію, не дотримувався графіку відпрацювання робочого часу у АЗПСМ с. Вереси, проте, з наданої відповіді не вбачається, який це саме сімейний лікар. Також недоліки були виявлені в організації надання медичної допомоги на рівні КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради та вказано на ці недоліки керівникам КНП «ЦПМСД» Новогуйвинської селищної ради та КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради, визначені заходи та терміни для їх усунення. Разом з цим, у вищевказаній копії відповіді на звернення не зазначено про недоліки в організації надання медичної допомоги конкретно лікарем [PERSON] , а клопотань про залучення до участі у розгляді справи, як відповідачів, інших осіб позивачем заявлено не було. Суд критично ставиться до долученого позивачем до позовної заяви CD-диску відео розмови лікаря з позивачем на прийомі в кабінеті (як зазначено дослівно позивачем у розділі «Додатки до позовної заяви»), оскільки з відео, яке міститься на диску, наданому позивачем, незрозуміло, ким саме є ті особи, розмова яких там записана, так само, як і незрозумілим є те, де проведено дану відеозйомку, адже на переважній частині відео зображено стелю, і лише на короткому фрагменті відео зображено невідому особу чоловічої статі. Також окремо слід зазначити щодо копій медичних документів та копій документів, які підтверджують замовлення або оплату медичних послуг, наданих позивачем. Зокрема, копія чеку від 23.08.2023 року на суму 530,00 гривень за оплату медичних послуг не містить прізвища та ініціалів особи, яка здійснила даний платіж, так само, як і не містить даних, за які саме медичні послуги його здійснено, а тому незрозумілим є те, яке відношення має поданий документ до обставин цивільної справи. Крім того необхідно відмітити, що у матеріалах вказаної цивільної справи перебуває три однакових копії платіжної інструкції 0.0.3165291691.1 від 24.08.2023 року на суму 178,00 грн. (а. с. 15, 16, 40), а також, три однакових копії замовлення, зробленого у Медичному центрі «Асклепій», № Дит-230823-0086 на 23.08.2023, [PERSON] , 2018 р.н. ( [NUMBER] ) на загальний аналіз крові, загальна вартість якого складає 160,00 грн. (а. с. 13, 37, 38), незрозуміло для чого поданих у такій кількості позивачем. Також не знайшло свого підтвердження указане позивачем у позовній заяві те, що після візиту до лікаря [PERSON] , їй стало погано через високий тиск, адже жодного доказу на підтвердження цього факту позивачем надано не було. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed