Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мама, [PERSON] , яка постійно мешкала у [ADDRESS] . ,про що складено відповідний актовий запис N? 12287, та надано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . [INFO] . Позивач, [PERSON] , звернулась до державного нотаріуса П?ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] , для того, щоб прийняти спадщину від своєї матері [PERSON] за заповітом, номер у спадковому реєстрі 48662273 ВМО N? 868806. Але державний нотаріус відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину від моєї померлої [INFO] матері. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії 06.04.2021 N? 1331/02 - 31 на N? 1704/02 - 14 від 06.04.2021. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини. Позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини згідно Цивільного Кодексу України у строк шість місяців з наступних причин. Мама позивачки хворіла на рак і позивач єдина людина яка її доглядала. Усі ці дії відбувались в умовах підвищеної епідеміологічної небезпеки та карантину. Після смерті матері, чоловік позивачки [PERSON] захворів запаленням легенів у листопаді 2020 року , а в лютому 2021 році захворіла позивачка. В госпіталізації було відмовлено. Хворобу, за всіма симптомами схожу на коронавірусну хворобу, позивачка перенесла у домашніх умовах. В зв?язку з підвищеним ризиком розповсюдження коронавірусної хвороби позивачка звернулась до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини тільки після повного одужання. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Від відповідача до суду найшов відзив, в якому сторона просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Позивачка у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради - у судове засідання не з`явився. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. [INFO] померла мама, [PERSON] , яка постійно мешкала у [ADDRESS] . ,про що складено відповідний актовий запис N? 12287, та надано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . [INFO] . Позивач, [PERSON] , звернулась до державного нотаріуса П?ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] , для того, щоб прийняти спадщину від своєї матері [PERSON] за заповітом, номер у спадковому реєстрі 48662273 ВМО N? 868806. Але державний нотаріус відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину від моєї померлої [INFO] матері. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії 06.04.2021 N? 1331/02 - 31 на N? 1704/02 - 14 від 06.04.2021. . Позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини згідно Цивільного Кодексу України у строк шість місяців з наступних причин. Мама позивачки хворіла на рак і позивач єдина людина яка її доглядала. Усі ці дії відбувались в умовах підвищеної епідеміологічної небезпеки та карантину. Після смерті матері, чоловік позивачки [PERSON] захворів запаленням легенів у листопаді 2020 року , а в лютому 2021 році захворіла позивачка. В госпіталізації було відмовлено. Хворобу, за всіма симптомами схожу на коронавірусну хворобу, позивачка перенесла у домашніх умовах. В зв?язку з підвищеним ризиком розповсюдження коронавірусної хвороби позивачка звернулась до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини тільки після повного одужання. Згідно з частиною першою статті 1269 та частиною першою статті 1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Крім того, перелік підстав для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, не є вичерпним. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). У постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі №357/13630/16 (провадження № 61-29172св18) зазначено, що аналіз статей 1270, 1272 ЦК України свідчить про те, що строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. При цьому законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який прийшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, і це не є строком позовної давності, так як при наявності поважних причин спадкоємцю може бути визначено додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Таким чином, строки прийняття спадщини і строки позовної давності є різними за своєю природою, вони істотно різняться і за наслідками спливу. Закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини тягне за собою втрату права на неї, однак з цього часу починає перебіг не строк позовної давності, а у спадкоємця виникає право на визначення у судовому порядку додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічний висновок зроблено в постанові Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року по справ №536/1013/21. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , з поважних причин, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved