Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

у грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить: стягнути з АТ «Сенс Банк» на його користь 10 510,95 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 14.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 15217 про стягнення з позивача заборгованості в сумі 24 206,45 грн. На підставі цього виконавчого напису 11.08.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Позивач вказує, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2023 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., реєстровий номер 15217 від 14.02.2022 року. Позивач зазначає, що під час виконавчого провадження з нього стягнуто суму коштів у розмірі 10 510,95 грн, про що свідчать довідки ТОВ «Профпереробка». В зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити та стягнути безпідставно отримані відповідачем кошти. Ухвалою від 22.01.2024 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 20). 05.03.2024 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення на вказану позовну заяву, в яких АТ «Сенс Банк» просить у позові відмовити, посилаючись на те, що заборгованість у позивача виникла за кредитним договором, який є чинним, а не за виконавчим написом. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 15217 про стягнення з позивача заборгованості в сумі 24 206,45 грн. На підставі цього виконавчого напису 11.08.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2023 року, в справі № 755/15529/23, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., реєстровий номер 15217 від 14.02.2022 року. Згідно з довідками ТОВ «Профпереробка» у ВП 69629081 здійснені відрахування 20 % від суми доходу позивача, в загальному розмірі 10 510,95 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач - АТ «Альфа-Банк» набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28.01.2020 року в справі № 910/16664/18, від 06.03.2019 року в справі № 910/1531/18. Тому суд, вважає, що вирахувана з позивача сума заборгованості за виконавчим написом у розмірі 10 510,95 грн, підлягає стягненню на користь позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved