Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів у позику №2891363 від 01.02.2022 у розмірі 95756, 40 грн., та судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 01.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику №2891363 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 01.02.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання коштів у позику №2891363 після заповнення відповідачкою відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://credit7.ua/. 01.02.2022 року відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №2891363, на умовах визначених офертою. Зі свої сторони ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор Р945, котрий боржником було введено/відправлено. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого їй кредиту і процентів, нарахованих у строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 23.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-25/23 від 23.05.2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у сумі 95756,40 грн., з яких: 20000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 75756,40 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 0,00 грн. - пеня. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за Договором про надання коштів у позику №2891363 в розмірі 95756,40 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою судді від 24.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.42-44). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з?явився, в позовних вимогах просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.4). Відповідачка в судове засідання не з?явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, проте в судові засідання 21.03.2024, 05.04.2024 та 07.06.2024 не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 57,62,68,71-72). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~\~ Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, враховуючи вимоги ст.\~223\~ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи та відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідачки, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 01.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2891363 шляхом обміну електронними повідомленнями (оферти та акцепту), підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» з сумою кредиту - 20000,00 грн.; строк кредиту - 360 днів; стандартна % ставка - 1,99 % в день; знижена % ставка - 0,40 % в день (а.с. 5-16). Відповідно до п. 1.2. вказаного Договору №2891363, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Встановлено, що відповідачка [PERSON] в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула та станом на 23.05.2023 має заборгованість перед ТОВ "Лінеура Україна" у сумі 95756,40 грн., з яких: 20000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 75756,40 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 0,00 грн. - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.18-24). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір №2891363 від 01.02.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 23.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 01.02-25/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у сумі 95756,40 грн., з яких: 20000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 75756,40 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 0,00 грн. - пеня (а.с. 25-30). Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за Договором №2891363 від 01.02.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 95756,40 грн.. Згідно положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів, наданих позивачем доказів та вищенаведених положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 2684 грн.

Outcome: approved