Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 21 серпня 2020 року Виконавчим комітетом Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 5 та визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] - з батьком, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21 серпня 2020 року Виконавчим комітетом Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області зареєстровано шлюб з відповідачкою, актовий запис № 5. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки між ними не склалися. В них різні погляди на життя, сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага. Він безповоротно прийшов до висновку про необхідність юридичного припинення шлюбу, подальше його збереження і примирення не можливе. Також вказує на те, що після розірвання шлюбу донька залишаться проживати з ним. Зазначаєє, що [PERSON] з літа 2023 року не здійснює догляд за дитиною та не проживає разом з донькою. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в заяві наданій суду справу просить розглянути без участі позивача та без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у відповідності з ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Представник органу опіки та піклування подав суду заяву в якій рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] разом батьком [PERSON] підтримав повністю, справу просить розглянути без участі представника. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2020 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 21.08.2020 року. Між подружжям склалися неприязні стосунки в зв`язку з тим, що вони різні за характером, між ними відсутнє взаємопорозуміння, взаємопідтримка. Тривалий час сторони в шлюбних відносинах не перебувають. Вони не ведуть спільне господарство, в них відсутній спільний сімейний бюджет. Шлюб існує формально. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог про визначення місця проживання доньки [PERSON] , то суд виходить з наступних висновків. Від шлюу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 22 березня 2021 року. Як вбачається з позовної заяви, а також з висновку органу опіки та піклування донька з літа 2023 року проживає разом з батьком [PERSON] , який утримує її, займається її вихованням та створює для доньки належні житлово-побутові умови проживання. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 57 від 30 квітня 2024 року, доцільно визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 23.03.2020 року вбачається, що за місцем проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] санітарний стан приміщення задовільний є дві кімнати, ванна, кухня, коридор, в дитини є вісі необхідні речі, іграшки та місце для сну. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Частиною 3 ст.151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] , [INFO] , оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved