Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Рух справи 09.01.2024 через систему «Електронний суд» до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 08.01.2024, за підписом представника позивача - адвоката Підпалого Б.О. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить суд: - розірвати Договір № FTO-21-110 про надання послуг з теоретичного навчання та практичної льотної підготовки від 30.04.2021; - стягнути з ТОВ «Льотна школа «Кондор» на користь [PERSON] передоплату у розмірі 163 152,00 грн; штрафну санкцію (пеню) у розмірі 9 297,30 грн; інфляційні втрати у розмірі 53 689,07 грн; 3% річних у розмірі 10 298,69 грн; - стягнути з ТОВ «Льотна школа «Кондор» на користь [PERSON] фактично понесені судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 15.01.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.01.2024 позов було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків. 30.01.2024 на виконання ухвали суду 18.01.2024 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків (з додатками). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.02.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12.06.2024 у задоволенні заяв відповідача про виклик свідків та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, - відмолено. Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову В обґрунтування позову, зокрема, вказано, що 30.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «Льотна школа «Кондор» було укладено договір № FTO-21-110 надання послуг з теоретичного навчання та практичної льотної підготовки. Зазначається, що предметом укладеного Договору є надання послуг по проведенню «Курсу практичної льотної підготовки за програмою CPL(A) ME RI повний комплексний». Позивач, звертає увагу, що сторони погодились, що теоретична підготовка виконується на базі «Льотної школи «Кондор», м. Київ, практична льотна підготовка виконується на базі аеропорту «Полтава» в термін з 15.05.2021 по 31.03.2022 з розрахунку по дві години на день. Як вказується в позові, 11.05.2021 позивачем на виконання умов Договору, було здійснено передплату за навчання (наліт) в сумі 271 224,00 грн. При цьому, зауважується, що в даній частині відповідач виконав своє зобов`язання, так у період з 25.05.2021 по 18.07.2021, позивач здійснив наліт на ПС Ат-3 загальною кількістю 58 годин, всього польотів - 166, що підтверджується довідкою № 103 від 02.11.2023. Як стверджується в позові, 23.11.2021 позивачем на виконання умов Договору було здійснено передоплату за наступний етап навчання в розмірі 163 152,00 грн. Зі слів позивача, даний етап навчання мав би відбутись, однак, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, послуги з навчання на даному етапі йому не було надано. Зауважується, що повідомлення про форс-мажорні обставини від відповідача не надходило та відповідачем було припинено надання послуг. Наголошується, що жодних пропозицій щодо подальшого виконання Договору відповідачем не надсилалося. При цьому, у позові стверджується, що послуги на суму здійсненої передоплати в розмірі 163 152,00 грн надано не було. Також вказується, що позивач, як споживач даних послуг певний час від початку збройної агресії російської федерації проти України, розраховував на відновлення навчання, альтернативні пропозиції від відповідача, або ж повернення грошових коштів за не надану відповідачем послугу. Як зазначає позивач, відповідач протиправно уникає виконання своїх договірних зобов`язань. Позивач, звертає увагу, що адвокатом Загорським Д.Д., в інтересах позивача, направлялась досудова вимога № 2710/23-1 від 27.10.2023 щодо відмови від Договору № FTO-21-110 від 30.04.2021 та повернення передоплати у розмірі 163 152,00 грн, однак відповідь на дану досудову вимогу не було отримано. Крім того, наголошується, що враховуючи той факт, що сума коштів є значною для позивача, та протиправність дій відповідача, позивач вважає за необхідне також застосувати штрафну санкцію (пеню) в розмірі 0,1% в день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, від дати направлення досудової вимоги, а також стягнути інфляційні втрати та 3% річних за весь період, з моменту здійснення передплати в розмірі 163 152,00 грн. Нарахована позивачем штрафна санкція (пеня) складає 9 297,30 грн, яка розрахована за період прострочення з 28.10.2023 по 31.12.2023. Також зазначається, що за період з 24.11.2021 по 31.12.2023 розмір 3% річних становить 10 298,69 грн. Щодо вимог в частині розірвання договору позивач посилається на приписи ст. 651, 653, 693 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Щодо правової позиції відповідача 28.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника ТОВ «Льотна школа «Кондор» - адвоката Широкоряд Я.Р., в якому відповідач просить у задоволенін позовних вимог відмовити повністю (а.с. 76-80). У відзиві, зокрема, зазначається, що ТОВ «Льотна школа «Кондор» не визнає жодну із пред`явлених вимог, вважає необґрунтованими доводи позивача, а правові підстави позову - безпідставними. У відзиві стверджується, що 30.04.2021 між позивачем та відповідачем укладено Договір № FTO-21-l 10 надання послуг з теоретичного навчання та практичної льотної підготовки. На думку відповідача, комплексний аналіз узгоджених між сторонами пунктів Договору № FTO- 21-110 дає підстави стверджувати, що: - послуги відповідача по проведенню курсу льотної підготовки включають в себе 2 (два) етапи, теоретичну та практичну підготовку; - вимагати від відповідача виконання своїх зобов`язань за договором позивач вправі лише у тому разі, якщо ним повністю виконанні взяті на себе зобов`язання в частині оплати послуг з навчання, які складають 904 650,00 грн в т.ч. ПДВ - 150 775,00 грн; - позивач не вправі вимагати від відповідача повернення попередньо сплачених грошових коштів, якщо відповідач вже розпочав заняття, або його окремі етапи, тобто етап теоретичної або етап практичної підготовки; - після початку збройної агресії російської федерації проти України, ні позивач, ні відповідач не має відповідати за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за Договором № FTO-21-110 від 30.04.2021; - сторони на «березі» задекларували мирний (позасудовий) спосіб врегулювання розбіжностей за договором, і тільки у разі неможливості дійти компромісів на досудовому треці, сторона може перейти до наступної стадії відстоювання своїх прав та інтересів, а саме через звернення до суду. Відповідач погоджується з доводами позивача, про те, що перед тим, як здійснити платіж на суму 163 152,00 грн, він вже сплачував грошові кошти в сумі 271 224,00 грн та здійснював польоти в рамках практичної частини (етапу) підготовки, що свідчить про те, що ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» приступила до надання послуг по практичній частині підготовки, що, на думку відповідача, у відповідності до пункту 2.2.8. позбавляє позивача можливості повернути попередньо сплачені грошові кошти. У відзиві заперечується, що грошова сума в розмірі 163 152,00 грн була сплачена «за наступний етап навчання», зі слів відповідача, ніякого наступного етапу навчання не існує, окрім як теоретичного етапу (пройдений позивачем) та практичного етапу, частину якого на момент сплати 163 152,00 грн [PERSON] вже пройшов. Також, звертається увага на те, що за договором позивач сплатив лише 434 376,00 грн, замість узгоджених 904 650,00 грн, в т.ч. ПДВ - 150 775,00 грн. Крім того, зауважується, що відповідно до Довідки про виконання Договору № FTO-21-110 від 30.04.2021, залишок несплаченої [PERSON] суми за договором складає 470 274,00 грн. При цьому, у відзиві стверджується, що ТОВ «Льотна школа «Кондор» ніколи не відмовлялася від виконання взятих на себе зобов`язань за договором № FTO-21- 110, та не відмовляється і тепер, про що свідчить Наказ ТОВ «Льотна школа «Кондор» від 15.12.2023 «Про початок польотів у навчально-тренувальній зоні UK-T830, виданий на підставі рішення начальника Генерального штабу від 18.11.2023 № 46242-ДСК «Про надання дозволу на використання повітряного простору «(ТОВ «Льотна школа «Кондор»). Також відповідач вважає, що жодних підстав для розірвання Договору № FTO-21-110 з боку позивача не існує. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 30.04.2021 між [PERSON] (замовником) та ТОВ «Льотна школа «Кондор» (виконавцем) було укладено договір № FTO-21-110 надання послуг з теоретичного навчання та практичної льотної підготовки (далі - Договір) /а.с. 14-17/. Відповідно до п. 1.1. договору виконавець надає послуги по проведенню «Курсу практичної льотної підготовки за програмою СРL(А) МЕ IR повний комплексний» (а.с. 14). Згідно з п. 1.2. договору послуги надаються на базі навчального центру виконавця на ПС АТ-3 -134 год, Beechcraft ВЕ-76 - 24 години, тренажер FNPT2 - 40 годин (а.с. 14). У п. 2.1 Договору сторони погодили обов`язки Виконавця, зокрема, своєчасно, в узгоджені строки, здійснити послуги згідно п.1. цього Договору. Сторони погодились, що теоретична підготовка виконується на базі «Льотної школи «КОНДОР», м. Київ, практична льотна підготовка виконується на базі аеропорту «Полтава» в термін з 15.05.2021 по 31.03.2022 з розрахунку по дві години на день (у випадку неможливості виконання польотів з причин неналежних метеоумов, або стану ПС (в тому рахунку виконання планових робіт з технічного обслуговування) термін навчання може бути продовжений до 10 днів за взаємною згодою Сторін) /п. 2.1.1/. У п. 2.2 Договору сторони визначили, зокрема, наступні обов`язки Замовника (а.с. 15): -Сплатити вартість послуг відповідно до п. 3 даного Договору (п. 2.2.3); -Своєчасно, в узгоджені строки, прибути на навчальну базу «Льотна школа «КОНДОР» у м. Київ для проходження теоретичного навчання, та для проходження льотної підготовки до аеропорту «Полтава» (п. 2.2.4); -Замовник повинен бути присутнім на всіх теоретичних та практичних видах підготовки. У разі першого пропуску занять без поважних причин (теоретичних або практичних), він мас право звернутись до Виконавця з проханням провести повторні або індивідуальні заняття. Вартість додаткових занять погоджується Сторонами окремо. При повторному пропуску - Виконавець залишає за собою право припинити навчання Замовника без видачі свідоцтва встановленого зразка та інших документів, які підтверджують факт проходження останнім теоретичного навчання, тренажерної та льотної підготовки за умовами даного Договору. Сплачені кошти Замовнику не повертаються. Факт пропуску теоретичних занять фіксується в журналі відвідувань начальником штабу «Льотної школи «КОНДОР». У разі неявки курсанта на практичні заняття інструктор дає повідомлення в «Льотної школи «КОНДОР» (п. 2.2.7); У разі якщо Замовник виконав передплату за послуги з підготовки та до початку занять (або етапів занять) прийняв рішення про відмову від занять, то він має право звернутись до Виконавця з проханням не проводити підготовку та повернути сплачені кошти. У триденний термін Сторони погоджують суму, що підлягає поверненню та термін її сплати (п. 2.2.8) Відповідно до п. 3.3. договору вартість послуг по проведенню навчання на ПС типу AT-З, Beechcraft ВЕ-76 та тренажер FNPT2 за даним договором становить 904 650,00 грн, в т.ч. ПДВ - 150 775,00 грн (а.с. 15). У п. 3.6. договору сторони погодили, що сплата замовником грошових сум за навчання, в порядку та розмірі, визначеному цим договором вважається належним виконанням замовником своїх зобов`язань щодо оплати за навчання (а.с. 16). Сторони встановили, що договір може бути достроково розірваний за згодою Сторін, або по рішенню Суду (п. 4.3 Договору). Також, домовились, що Замовник може перервати договір за медичними показаннями (довідка ВЛЄК авіаційного медичного центру) або при підтверджених форс-мажорних обставинах. У випадку розірвання Договору з ініціативи Замовника, за умови виконання Виконавцем усіх пунктів даного Договору, Виконавець залишає за собою право припинити навчання Замовника без видачі свідоцтва встановленого зразка та інших документів, які підтверджують факт проходження останнім теоретичного навчання, тренажерної та льотної підготовки за умовами даного Договору. Сторони погоджують розмір коштів, які Виконавець повертає Замовнику у 3 денний термін з моменту письмового звернення Замовника до Виконавця (п. 4.3.1 Договору). Сторони погодили, що жодна Сторона не буде відповідати за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за дійсним Договором, якщо таке невиконання буде наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення даного Договору, у результаті подій надзвичайного та забороненого характеру, які Сторона не могла ні передбачити, ні запобігти розумними заходами, за винятком питання про оплату за виконаний обсяг робіт до моменту настання зазначених обставин (п. 5.1 Договору). Сторона, для якої виконання зобов`язань за даним Договором стало неможливим, негайно (у строк не більше 7-ми календарних днів) повинна письмово сповістити іншу про початок, очікувану тривалість та припинення вищевказаних обставин і погодити з іншою Стороною питання про відстрочку виконання зобов`язання за цим Договором або його дострокове розірвання. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є легітимні документи, віддані Офіційними впровадженими установами Сторін (п. 5.2). Розрахунки за послуги за даним Договором, що виконані до настання форс-мажорних обставин, здійснюється Замовником незалежно від їх настання (п. 5.3). В матеріалах справи міститься рахунок на оплату № 110 від 05.05.2021 за навчання по договору № FTO-21-110 від 30.04.2021, [PERSON] , виданий ТОВ «Льотна школа «Кондор» на суму 271 244,00 грн, в тому числі ПДВ 45 204,00 грн (а.с. 9). На а.с. 10 міститься копія квитанції № 1429739 від 11.05.2021, з якої вбачається, що [PERSON] здійснив переказ 271 244,00 грн ТОВ «Льотна школа «Кондор»; призначення платежу: дог. FTO-21-110 від 30.04.2021 рах. 110 від 05.05.2021 навчання [PERSON] 3752002117 з ПДВ 45205,00. На а.с. 30 справи міститься рахунок на оплату № 110/1 від 23.11.2021 за навчання по договору № FTO- 21-110 від 23.11.2021, [PERSON] , виданий ТОВ «Льотна школа «Кондор» на суму 163 152,00 грн, в тому числі ПДВ 27 192,00 грн. Відповідно до квитанції № 1687775 від 23.11.2021 [PERSON] здійснив переказ 163 152,00 грн ТОВ «Льотна школа «Кондор»; призначення платежу: дог. FTO-21-110 від 30.04.2021 рах. 110/1 від 23.11.2021 [PERSON] навчання з ПДВ 27 192,00; пл-к [PERSON] 2738104315 (а.с. 27). Згідно з долученою копією льотної книжки пілота (а.с. 18-26), [PERSON] здійснив наліт на ПС Ат-3 загальною кількістю 58 годин. Судом встановлено, що представник позивача направляв до ТОВ «Льотна школа «Кондор» досудову вимогу про відмову від договору та повернення суми здійсненої передоплати, № 2710/23-1 від 27.10.2023 (а.с. 31-32, 41). Згідно розрахунків позивача, заборгованість відповідача складає передоплату у розмірі 163 152,00 грн; штрафну санкцію (пеню) у розмірі 9 297,30 грн; інфляційні втрати у розмірі 53 689,07 грн; 3% річних у розмірі 10 298,69 грн (а.с. 33-40, 42-44). За змістом наданої відповідачем довідки про виконання Договору FTO-21-110 від 30.04.2021 (а.с. 89), вбачається наступне: «1. [PERSON] польоти розпочав 23.05.2021 року, нальот склав - 10 годин, у червні нальот склав - 25 годин, липні - 22 години, у серпні на польоти не з`явився за власним бажанням, на телефонні запити стосовно продовження польотів не пристав. 2. 16.11.2021 йому було направлено письмове запрошення на польоти та рахунок на попередньо узгоджену суму 163 152,00 грн, яку він мав можливість сплатити із загальної вартості договору 904 650 грн, але від 16.11.2021 року до початку повномаштабної агресії російської федерації 22.02.2024 року на польоти він так і не з`явився, після чого повітряний простір в Україні було закрито. 1. з 22.02.2024 року - закриття повітряного простору в Україні для комерційної експлуатації цивільних повітряних суден із-за повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України та введення форсмажорних обставин по віддтермінуваннню виконання умов по договірним зобов`язанням. 2. 18.11.2024 року ТОВ «ЛШ «Кондор» отримано дозвіл ГШ ЗСУ на 2024 рік на виконання навчально-тренувальних польотів з цивільним персоналом. 3. Станом на 01.02.2024 року завершено відновлення інфраструктури льотної школи, льотно-інструкторського складу та авіаційного парку для льотних тренувань, проводиться робота по узгодженню зі слухачами зручного графіку льотних тренувань і відновилися польоти. 4. Загальна вартість по договору складає 904 650 грн. Оплачено по договору 434 376 грн Залишок: 470 274 грн» На а.с. 92 міститься наказ ТОВ «Льотна школа «Кондор» від 15.12.2023 «Про початок польотів у навчально-тренувальній зоні UK-T830», виданий на підставі рішення начальника Генерального штабу від 18.11.2023 № 46242-ДСК «Про надання дозволу на використання повітряного простору ТОВ «Льотна школа «Кондор» (а.с. 91). Зі змісту наданого позивачем листа ТОВ «Льотна школа «Кондор» вих № 119/2021 від 16.11.2021 адресованого [PERSON] (а.с. 94), вбачається наступне: /мовою оригіналу/ «[PERSON], вы заключили договор № 21-210 от 30.04.21 г. по курсу практической летной подготовки по программе «СРЦА) ME IR полный комплексный» с ООО «Летная школа «КОНДОР». При прохождении программы обучения для получения Свидетельства коммерческого пилота сроки ограничены. В связи с необходимостью предварительного планирования на полеты курсантов И-го курса ХНУПС на весну-лето 2022г. просим вас спланировать в графике SLOT летной школы даты полетов. Это, в сою очередь, позволит спланировать эффективный график полетов вас и военных курсантов. Вынуждены вас проинформировать, что если вы до 20.11.21г. не сможете зарезервировать SLOT, то мы не сможем гарантировать налет более 1 час/день в летний период 2022г. Также настоятельно рекомендуем вам получить max налет на АТ-3 в 2021г.» Позивачем до матеріалів справи долучено копії: витягу з реєстру територіальної громади щодо [PERSON] (а.с. 7); квитанція № 1429740 від 11.05.2021 (а.с. 11); паспорту [PERSON] (а.с. 12-13); посвідчення курсанта-пілота (літак) [PERSON] (а.с. 28-29). Також, відповідачем до матеріалів справи долучено копії: індивідуального плану підготовки слухача [PERSON] (Об`єднаний курс підготовки) від 30.04. 2021 за підписом керівника з підготовки [PERSON] (а.с. 88); листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 (а.с. 90). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї стаття ґрунтуються на положеннях Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55). Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 526 ЦК України регламентовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 5 ст. 626 ЦК України договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин, а тому не вимагає згоди другої сторони. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі (див. постанови Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18, від 08.10.2019 у справі №910/11397/18, від 26.02.2020 у справі № 910/4391/19, від 08.09.2021 у справі №727/898/19, від 24.05.2023 № 756/420/17). У постанові від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18 Верховний Суд звернув увагу на те, що у разі коли законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору, а обрану стороною підставу для односторонньої відмови від договору необхідно досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови. З огляду на викладене, судам необхідно в кожному конкретному випадку, виходити з встановлених обставин справи, досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, та обґрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. У п. 4.3.1 Договору сторони передбачили, що Замовник може перервати договір за медичними показаннями (довідка ВЛЄК авіаційного медичного центру) або при підтверджених форс-мажорних обставинах. Судом встановлено, що представник позивача направляв до ТОВ «Льотна школа «Кондор» досудову вимогу про відмову від договору та повернення суми здійсненої передоплати, № 2710/23-1 від 27.10.2023 (а.с. 31-32, 41) в яком як на підставу розірвання договору йде посилання на п. 5.2 Договору, ст. 693 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також те, що Виконавцем припинено надання послуг у зв`язку з забороною польотів цивільної авіації з огляду на воєнний стан на вій території України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Вдповідно до ч.ч. 1, 1 ст. 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №9 12/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. Разом з тим, форс-мажор є окремою, самостійною обставиною, яка звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, яка характеризується тим, що обставини форс-мажору повинні виникнути після укладення договору, неможливість виконання зобов`язання повинна бути у період існування таких обставин і такі обставини повинні бути зазначені в договорі. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (частина 2 статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні"). У постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 Верховний Суд щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" зазначив, що: - ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності; - форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом; - наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката. Наявність форс-мажорних обставин у цій справі обумовлена повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення в Україні воєнного стану та призвело до заборони польотів цивільнох авіації на території України. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан. ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. У постанові від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22 Верховний Суд виклав наступні висновки: - лист ТПП України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин; - форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання; - наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини. У постанові від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 Верховний Суд зазначив, що : - ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили); - вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні; - лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. У постанові від 29.06.2023 у справі № 922/999/22 Верховний Суд виснував, що: - лист ТПП України від 28.02.2022, на який посилався скаржник у судах попередніх інстанцій, та яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже лист ТПП України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"; - наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку; - сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-можором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання; - той факт, що ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань. Отже лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Торгово-промислова палата засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"). Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону ""Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Водночас сертифікат ТПП не є єдиним або обов`язковим доказом існування форс-мажорних обставин; наявність форс-мажорних обставин може доводитися й іншими доказами, якщо інше не передбачено законом бо договором (див. постанову Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 922/193/23). У справі, що є предметом розгляду судом втсановлено факт неповного виконання ТОВ «Льотна школа «Кондор» умов договору, а саме часткове ненадання послуг з навчання практичної льотної підготовки. Крім того, встановлено факт неповної оплати вартості послуг по проведенню навчання [PERSON] , у розмірі погоджену в умовах договору. При цьому, встановлено, що ТОВ «Льотна школа «Кондор» не відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, про що, зокрема, свідчить наказ ТОВ «Льотна школа «Кондор» від 15.12.2023 «Про початок польотів у навчально-тренувальній зоні UK-T830». Таким чином, суд вважає, що розірвання Договору в односторонньому порядку не відбулось, як і не вбачається правових підстав для його розірвання в судовому порядку. З огляду на наведене, не вбачається й правових підстав для повернення здійсненої позивачем оплати по договору. З огляду на наведене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Щодо судового збору Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed