Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат Сидоренко Олег Андрійович, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що починаючи з лютого 2024 року йому стало відомо, що з його заробітної плати почали відраховуватися кошти на виконання постанови приватного виконавця Хохлов К.К. від 05.01.2024, виконавче провадження №\~68388550. Виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. 22.12.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинила виконавчий напис № 27414, яким запропонувала звернути стягнення з позивача на користь відповідача, якому ТОВ «Авентус Україна» на підставі Договору факторингу № 30062021 від 30.06.2021 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3227371 від 21.11.2020, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Період стягнення з 30.06.2021 по 30.11.2021, загальна сума заборгованості 18\~090,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.\~ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», адже вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача всі понесені ним витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 01.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 29.05.2024. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 01.04.2024 за клопотанням позивача забезпечено позов в рамках виконавчого провадження № 68388550. Від представника позивача адвоката Сидоренка О.А., надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що ним був наданий пакет документів на підтвердження безспірності вимог, а приватним нотаріусом в свою чергу при вчиненні виконавчого напису були дотримані всі вимоги чинного законодавства. Окрім того, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме позивачем не зазначена інформація про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін, у зв`язку з чим позовна заява повинна бути повернута без розгляду. Розгляд справи відповідач просив здійснювати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис № 27414 про звернення стягнення з позивача на користь відповідача, заборгованість в загальному розмірі складає 18\~090,00 грн (а.с.\~11). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. відкрито виконавче провадження № 68388550. 05.01.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим\~К.К. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 7). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.\~ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань, з матеріалів справи неможливо встановити, що стягувач взагалі надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Крім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису, що міститься в матеріалах справи, випливає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» стягнуто заборгованість за кредитним договором, укладеним 21.11.2020 між позивачем та ТОВ «Авентус Україна», за період з 30.06.2021 по 30.11.2021. При цьому матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №\~826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, станом на 22.12.2021 у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позовні вимоги не заперечуються, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 27414, вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонеуь Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в загальному розмірі 18\~090,00 грн. Суд відхиляє доводи відповідача в частині того, що позовна заява повинна бути повернута позивачеві з підстав неусунення недоліків ст. 175 ЦПК України, оскільки ч. 8 ст.\~14 ЦПК України визначено якщо цим Кодексом (ЦПК України) встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей. Тобто, в даному випадку, представник позивача адвокат Сидоренко О.А., звільняється від обов`язку про зазначення таких відомостей в силу ч. 8 ст. 14 ЦПК України. Щодо відсутності відомостей про зареєстрований електронний кабінет у позивача та відповідача, то суд вважає доводи відповідача викладеними з надмірним формалізмом. Формалізм це, здебільшого, позитивне оціночне поняття, яке означає обов`язок всіх суб`єктів (суд, учасники судового процесу, суб`єкт владних повноважень тощо) дотримуватися процедур, визначених законодавством, нехтування якими призводить до суттєвих негативних наслідків. Надмірний формалізм це, здебільшого, негативне оціночне поняття, яке означає безумовну вимогу дотримуватися процедур, визначених законодавством, у ситуації, за якої негативні наслідки поступаються принципу розумності (доцільності, раціональності). Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.07.2021 в рамках справи № 488/3753/17-ц, провадження № 61-17011сво19. В рамках даної справи повернення позовної заяви лише з тієї підстави, що позивачем та/або його представником не зазначені відомості про існування електронного кабінету у позивача та відповідача буде вважатися неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже вказані відомості не мають суттєвого впливу на розгляд справи безпосередньо по суті спору. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача судові витрати зі сплати судового збору за одну вимогу немайнового характеру, що полягає у визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 1\~211,20 грн та заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved