Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник адвокат Буняк Д.М., звернувся до суду із позовом (а.с. 105-106), в якому просить: - виключити відомості про нього, як батька дитини, із актового запису №1227 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 18.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано Франківського міського управління юстиції; - припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , [INFO] ; - звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що 22.11.2002 між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. На той час він працював на сезонних роботах, у зв`язку із чим його довго не було дома. Його дружина [PERSON] зловживала алкогольними напоями, через що, з 2008 вони перестали спільно проживати. [INFO] його дружина народила дитину [PERSON] , та оскільки вони перебували у шлюбі, він записаний батьком дитини, однак таким не є. Вважає, що оскільки він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , відомості про нього, як батька дитини необхідно виключити із актового запису та у зв`язку із цим у нього відсутній обов`язок зі сплати аліментів і він повинен бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами. Представниця відповідача Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано Франківської обласної ради [PERSON] подала письмові пояснення (а.с. 157-159), в яких просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не доведено обставин, на які він посилається. Зазначила, що всі можливі виплати на дитину [PERSON] отримував саме він, при чому жодних заперечень щодо свого батьківства на той час в нього не було. Позивачем також не доведено, що він не є біологічним батьком дитини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Буняк Д.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представниця відповідача Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано Франківської обласної ради Куцалаба Н.В. у судове засідання не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення такого була повідомленою належним чином. Через канцелярію суду подала заяву (а.с. 163), в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомлений належним чином. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: у порядку ст. 31 ЦПК України, дана справа надійшла 08.11.2023 до Долинського районного суду Івано Франківської області із Івано Франківського міського суду Івано Франківської області. Враховуючи те, що спори між судами про підсудність не допускаються, ухвалою суду від 13.11.2023 дану справу прийнято до провадження Долинським районним судом Івано Франківської області та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача [PERSON] адвокат Буняк Д.М. 04.12.2023 подав заяву про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, яке ухвалою суд від 11.12.2023 задоволено. 13 грудня 2023 року від представниці відповідача Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано Франківської обласної ради надійшли письмові пояснення та заява про розгляд справи без її участі. 08 січня 2024 року ухвалою суду призначено у даній справі судово молекулярно генетичну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 30 квітня 2024 року на адресу суду надійшов висновок судово молекулярно генетичної експертизи. Ухвалою суду від 30.04.2024 поновлено провадження у справі. 23 травня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: згідно із копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] , виданого 23.03.2016 (а.с. 109), [PERSON] народився [INFO] , про що 18.06.2013 складено відповідний актовий запис №1227. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану Івано Франківського міського управління юстиції. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] , виданого 22.03.2023 (а.с. 110). Позивач [PERSON] та померла [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2002, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 111). Згідно із рішенням Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 11.04.2019, яке набрало законної сили 23.05.2019 (а.с. 113-116), [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 21.11.2018. Відповідно до висновку судово молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/111-24/7119-БД від 15.04.2024 (а.с. 199-202), [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON] . Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2002 перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який припинено 25.06.2016 у зв`язку із смертю останньої. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого, враховуючи те, що позивач та померла [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу, записано [PERSON] . Останній оспорює своє батьківства відносно малолітнього [PERSON] та у зв`язку із цим вважає, що в нього відсутній обов`язок, як зі сплати аліментів, так і з погашення заборгованості за аліментними платежами на утримання дитини. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із оспорюванням батьківства позивачем [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] та у зв`язку із цим відсутності обов`язку у позивача сплачувати аліменти і сплачувати заборгованість за аліментами. ІV. Оцінка суду: суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги позицію представниці відповідача, доходить такого висновку. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами встановленими ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (абз. 1 ч. 1 ст. 122 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь - якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово медичної, біологічної чи генетичної експертиз. ЄСПЛ у справі «Йевремович проти Сербії», вказав, що відповідно до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, § 09, рішення ЄСПЛ від 17.05.2007). Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989) Отже, вирішуючи справу про оспорювання батьківства, суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторонами справи. Як зауважив ЄСПЛ, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь - який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти російської федерації» від 07.05.2009 № 3451/05, § 34, «Кalacheva V. Russian Federation»). У постанові Верховного Суду від 16.10.2019, у справі № 149/2562/18 (провадження № 61-12881св19) вказано, що відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно із висновком судово молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/111-24/7119-БД від 15.04.2024 позивач [PERSON] не може бути біологічним батьком малолітнього [PERSON] . Біологічне батьківство позивача відносно дитини виключається. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] записаний батьком дитини лише через те, що перебував із померлою [PERSON] , яка була матір`ю малолітнього [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі, хоча згідно із висновком експерта не є таким, суд вважає, що позов в частині виключення запису про позивача як батька з актового запису про народження дитини слід задовольнити. Щодо позовних вимог в частині припинення стягнення із позивача [PERSON] аліментів та звільнення його від сплати заборгованості за аліментними платежами, суд вважає за необхідне зазначити таке. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У даній справі, позивач [PERSON] посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів та сплати заборгованості за аліментами, на те, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] . Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, \~а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є і, відповідно, ніколи не був батьком дитини. Отже, оскільки суд дійшов висновку про необхідність виключення з актового запису про народження дитини [PERSON] відомостей про нього як батька дитини, у позивача із самого початку стягнення аліментів відсутній обов`язок утримувати дитину, адже за змістом положень ст. 180 СК України, обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів та сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, доводи сторони відповідача про те, що позивачем [PERSON] не надано доказів того, що він не є батьком малолітнього [PERSON] . суд відхиляє, оскільки даний факт підтверджений висновком експертизи, який в силу ст. 76 ЦПК України, є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом. На підставі викладеного, ст. 122, 133, 136, 197 СК України,

Outcome: approved