Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Глобал Спліт»\~(далі\~ позивач)\~звернулося до\~Московського районного\~суду м.\~Харкова з\~позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення 51 425, 58 грн., з яких: 37 432, 90 грн. - прострочена заборгованість, 516, 88 грн. -нараховані проценти, 13 475, 80 грн. -прострочені проценти. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028, 00 грн. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 19.03.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем був укладений Договір про надання Банківських послуг (далі - Кредитний договір) № 583954/3380296. Відповідно до заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 06.04.2021 року, заявник звернувся до Банку з проханням відкрити на підставі Договору та Заяви поточний рахунок та видати йому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом - 30 000 грн., строком на 36 місяців, процентна ставка % річних (фіксована) 36, 00%; реальна процентна ставка за кредитною лінією % річних (фіксована) 43, 26 %; загальна вартість кредитної лінії 53\~498, 93 грн; максимальний розмір Кредитного ліміту 250\~000, 00 грн.; орієнтована реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) 43, 26 % річних, орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) 450\~975, 45 грн. Між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» 29.08.2023 року було укладено Договір № 4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за Кредитним договором № 583954/3380296 від 06.04.2021. Передача прав вимоги за Кредитним договором № 583954/3380296 від 06.04.2024 до ТОВ «Глобал Спліт» відбулась 15.09.2023 року, тобто з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги за зразком, згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором заборгованість відповідача станом на 28.02.2024 року становить 51\~425, 58 грн., з яких: 37\~432, 90 грн.-прострочена заборгованість, 516, 88 грн. -нараховані проценти, 13\~475, 80 грн. -прострочені проценти. Оскільки договірні зобов`язання відповідачем не виконуються, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 13.03.2024 року Московський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі № 643/2297/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 12.04.2024 року. 21.03.2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 12.04.2024 року розгляд справи відкладено на 23.05.2024 року у зв`язку з неявкою сторін. 20.05.2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~23.05.2024 року розгляд справи відкладено на 12.06.2024 року у зв`язку з неявкою сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання 12.06.2024 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання 12.06.2024 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, також шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] . Статтею 223 ЦПК визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК). Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ: \~ \~ \~ \~19.03.2019\~року між\~АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~(далі\~-\~Банк)\~та відповідачем\~(далі\~-\~Клієнт)\~був укладений\~Договір про\~надання Банківських\~послуг (далі\~-\~Кредитний договір)\~№ 583954/3380296,\~відповідно до\~умов якого\~Банк надає\~Клієнту кредит\~у розмірі\~з фіксованою\~процентною ставкою\~36,\~00\~%\~річних,\~строком на\~36\~місяців, а Клієнт зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до\~пункту 1.\~Кредитного договору\~Банківська послуга\~ всі\~та/або\~будь-яка\~з послуг/дій\~Банку,\~яка замовлена\~Клієнтом та\~наддається Банком\~Клієнту,\~на підставі\~Договору та\~Заяви,\~відповідно до\~умов чинного\~законодавства України,\~банківської ліцензії\~Банку,\~до яких,\~зокрема належить\~але не\~виключно:\~1)відкриття та обслуговування поточного (карткового) рахунку у національній та іноземних валютах. Випуск платіжних карток та обслуговування операцій з платіжними картками; та/або 2) відкриття та обслуговування поточних та вкладних рахунків у національній та іноземних валютах; та/або 3) надання в оренду індивідуального сейфа для зберігання цінностей в Банку; та/або 4) обслуговування Клієнтів через систему «i-Bank»; та/або 5) надання послуги дистанційного обслуговування за допомогою засобів телефонного банкінгу; якщо інше прямо не вказано в Договорі. Умовами п. 3.1. Кредитного договору, Правил та Заяви про надання Банківської послуги передбачено, що Банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані Банківські послуги. Кількість Банківських послуг, що надаються за Договором, необмежена. Якість Банківської послуги відповідає стандартам Банку та Законодавству. Розмір грошових вимог Банку визначається на підставі Договору у чітко встановленій сумі або шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановлювати розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії Договору. Згідно з п. 3.2 Кредитного договору ціною Договору є сума грошових коштів, яку Клієнт зобов`язаний сплатити Банку згідно умов Договору що складається з суми плати за Банківську послугу. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору строк дії Договору дорівнює визначеному Заявою про надання Банківських послуги максимальному строку (терміну) для належного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором, за обставинами, що відсутній Випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності Випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним доти, поки всі зобов`язання Сторін за Договором не будуть виконані в повному обсязі. Умовами п. 3.4 Кредитного договору передбачено, що Банк здійснює надання Банківських послуг за плату, що має сплачуватись Клієнтом Банку в порядку та на умовах Договору та згідно Тарифів Банку. Залежно від виду Банківської послуги видами оплати можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і Сторонами можуть бути погоджені інші види оплати. Пунктом 4.1 Кредитного договору Банк здійснює надання кожної Банківської послуги Клієнту відповідно до Заяви про надання Банківської послуги, яка кожного разу надається Клієнтом Банку в письмовому вигляді. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору відповідачем подано заяву про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 06.04.2021 року, в якій він просив Банк відкрити на підставі Договору та Заяви поточний рахунок та видати йому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом - 30 000 грн., строком на 36 місяців, процентна ставка % річних (фіксована) 36, 00%; реальна процентна ставка за кредитною лінією % річних (фіксована) 43, 26 %; загальна вартість кредитної лінії 53 498, 93 грн; максимальний розмір Кредитного ліміту 250 000, 00 грн.; орієнтована реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) 43, 26 % річних, орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) 450 975, 45 грн. Згідно з п. 6.1 Кредитного договору взаємні права і обов`язки Банку та Клієнта виникають з моменту підписання Сторонами Договору. Договір є дійсним до припинення всіх Боргових зобов`язань шляхом їх повного виконання. Умовами п. 6.5 Кредитного договору передбачено, що шляхом підписання Договору Клієнт підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору, з Тарифами Банку ознайомлений і згодний; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на Офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями. На підставі вищевказаного Кредитного договору відповідачу були перераховані грошові кошти на поточний рахунок у розмірі 30\~000, 00 грн. \~ \~ \~ \~29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» (далі Первісний кредитор) та ТОВ «Глобал Спліт» (далі - Новий кредитор) було укладено Договір № 4-2023 про відступлення прав вимог (далі - Договір) згідно з п. 2.1. якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відступлення Первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі Новим кредитором Права вимоги, Новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржників на виконання вимоги, а Первісний кредитор не відповідатиме перед Новим кредитором, якщо одержана ним сума буде меншою від суми, сплаченої Новим кредитором Первісному кредитору. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки Первісного кредитора за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог доповнює, а не замінює його. \~ \~ \~ \~За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. \~ \~ \~ \~За умовами п. 3.1. Договору право вимоги переходить до Нового кредитора з дати підписання відповідного Реєстру прав вимог за зразком, наведеним в Додатку № 1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в Додатку № 4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі ціни Договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач має заборгованість у розмірі 51 425, 58 грн., з яких: 37 432, 90 грн. - прострочена заборгованість, 516, 88 грн. -нараховані проценти, 13 475, 80 грн. -прострочені проценти. 15.09.2023 року позивачем направлено відповідачу повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за Договором № 4-2023 від 29.08.2023 року до ТОВ «Глобал Спліт», у зв`язку з чим необхідно перерахувати кошти у сумі 51\~425, 58 грн., що відповідає заборгованості за Кредитним договром. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК). Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1054\~ЦК за\~кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК унормовано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Стаття 610 ЦК передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК). Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. З огляду на викладене, а також враховуючи, що сума заборгованості відповідача становить 51\~425, 59 грн. з яких: прострочена заборгованість у розмірі 37\~432, 90 грн., нараховані проценти у розмірі 516, 88 грн., прострочені проценти у розмірі 13\~475, 80 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача вищенаведеної суми грошових коштів. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК). Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлені можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК). При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за кредитним договором, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Відповідно до ст. 141 ЦПК витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved