Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

У березні 2024 від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду надійшла (зареєстрована) вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованість за договорами позики № 78797284 та №5299457 в розмірі 23 283 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 21.02.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78797284, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», позивачу за плату передано право вимоги до відповідача за кредитним договором. Крім того, 10.03.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №5299457, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023, укладеного між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», останньому за плату передано право вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.03.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 24.04.2024. В позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, в якому останній не заперечує щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судові засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлялась належним чином за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 21.02.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір позики №78797284,\~ відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 5 500 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою за понадстрокове користування позикою 2,70% в день. Також між позикодавцем та відповідачем погодженого таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору позики. На підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також додаткових угод № 2 від 28.07.2021 та № 10 від 23.08.2023, позивачу за плату передано право вимоги за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 78797284 на загальну суму 22 000 грн., з яких 5 500 грн. сума основної заборгованості та 16 5000 грн. заборгованості за відсотками. В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором № 78797284 від 21.02.2023 в період з 23.08.2023 по 31.01.2024. 10.03.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір позики №5299457, відповідно до умов якого, а також погодженого паспорту позики, відповідач отримав позику в сумі 500 грн. строком на 52 днів до 02.05.2023 за основною процентною ставкою 3% на день. 13.07.2023 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13-07/2023, відповідно до умов якого останньому перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5299457 на загальну суму 1 283 грн., з яких 500 грн. сума основної заборгованості та 783 грн.\~ сума заборгованості за процентами за користування позикою. В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5299457 від 10.03.2023 станом на 31.01.2024. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 78797284, внаслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 22 000 грн., з яких: 5 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також вбачається про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 5299457, внаслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 1 283 грн., з яких 500 грн. сума основної заборгованості та 783 грн. заборгованості за процентами за користування позикою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved