Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У серпні 2023 року адвокат Прохур І.В., яка діє в інтересах позивачів, звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із позовною заявою до Департаменту з питань державної реєстрації Полтавської міської ради в особі Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, третя особа [PERSON] , в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту з питань державної реєстрації Полтавської міської ради державної адміністрації в особі Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб від 08.03.2023 року про зняття [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Департамент з питань державної реєстрації Полтавської міської ради в особі Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб поновити відомості щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за попередньою адресою житла: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Дробітько В.В., [PERSON] придбав у [PERSON] будинок загальною площею 91,2 кв. м з господарськими побудовами та дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , його дружина [PERSON] та троє їх доньок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 14 червня 2016 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на законних підставах, так як право власності, отримане [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 11 січня 2014 року, породжувало право на проживання його та членів його сім`ї у жилому приміщенні, що в свою чергу, автоматично породжувало право на реєстрацію. Продавець нерухомого майна [PERSON] померла [INFO] , а її донька [PERSON] шляхом оскарження дій [PERSON] в судовому порядку визнала за собою право власності на будинок [ADDRESS] . Позивачі продовжують проживати в цьому будинку, утримувати його в належному стані, сплачувати всі комунальні платежі за послуги, сплачувати податки за землю та вивіз сміття, тобто добросовісно користуватися нерухомим майном. Права власності на житлові та господарські побудови за адресою [ADDRESS] , які було набуто на підставі договору купівлі-продажу від 11 січня 2014 року, [PERSON] було позбавлено, але він та члени його сім`ї не позбавлені права користування цим житлом ні в який спосіб, відсутні також судові рішення, що набрали чинності про виселення позивачів із спірного житла або про зняття їх з зареєстрованого місця проживання, оскільки жодна норма законодавства не передбачає втрату права користування через припинення права власності на нерухоме майно. В жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м.Полтави з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, звільнення незаконно займаного жилого приміщення шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення. Рішення суду в справі не постановлене. Також, [PERSON] звернулась до Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань державної реєстрації Полтавської міської ради із заявами про зняття [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 08 березня 2023 року Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань державної реєстрації Полтавської міської ради позивачів було знято з місця реєстрації відповідно до п.п. 5 пункту 50 Постанови КМУ №265 від 07.02.2022 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад». [PERSON] та [PERSON] згоди на зняття з реєстрації неповнолітньої [PERSON] не надавали, [PERSON] є військовозобов`язаною, та не може змінювати місце проживання/реєстрації без дозволу під час воєнного стану відповідного РТЦК та СП, а листи якими було повідомлено позивачів про зняття з реєстрації не відповідають вимогам Постанови КМУ №265 від 07.02.2022 року, а отже, рішення про зняття позивачів з реєстрації прийняте на незаконних підставах. Однак, за результатами перевірки заяви представниці позивачів, від 11.04.2023, Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань державної реєстрації Полтавської міської ради було встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання позивачів було здійснено у межах повноважень та у спосіб що передбачені чинним законодавством, не зважаючи на повідомлення Департаменту з питань державної реєстрації Полтавської міської ради про те що [PERSON] є військовозобов`язаною, рішення про зняття її з реєстрації скасоване не було. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, при вирішенні спору про житлові права. Отже, відповідач в позасудовому порядку, вирішив питання стосовно припинення права на проживання у житлі та користування ним, що є недопустимим для нього, як органу реєстрації, який не наділений повноваженнями підміняти суд та довільно трактувати норми чинного законодавства. Враховуючи викладене, просить захистити порушені права позивачів, та позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.08.2023 справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Полтави. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.10.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.11.2023 представником Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради подано відзив на позовну заяву. Заперечення сторони відповідача щодо заявлених позовних вимог обґрунтовані тим, що 08.03.2023 до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації від [PERSON] отримано заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До заяви було додано: квитанції про сплату адміністративного збору від 08.03.2023; паспорт Громадянина України [PERSON] ; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.01.2016 № 51737237, копія рішення Апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2014 року та копія ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 13.05.2015 року у справі № 553/1141/14-ц. Заява та додані до неї документи відповідали вимогам пункту 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад». Отже, для прийняття рішення посадовою особою органу реєстрації серед перелічених поданих документів були враховані лише належні документи: заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування); паспорт Громадянина України [PERSON] ; квитанцію про сплату адміністративного збору від 08.03.2023; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.01.2016 № 51737237. Інші подані документи не враховані, оскільки не передбачені чинним законодавством. 08.03.2023 головним спеціалістом відділу ведення реєстру територіальної громади Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації відповідно до п.2 ч.1. ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п.п. 5 п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 р. № 265 за заявою власника житла приватної форми власності [PERSON] позивачів було знято з реєстрації. Висновком за результатами проведеної перевірки за заявою адвоката Прохур Н.І. від 11.04.2023, було встановлено що зняття з реєстрації позивачів було здійснено у межах повноважень та у спосіб що передбачені чинним законодавством, враховуючи це, були відсутні підстави для скасування зазначеного рішення. Неповнолітню [PERSON] було знято з реєстрації разом з її законними представниками відповідно до п.2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Повідомлення про зняття з реєстрації були надіслані позивачам засобами поштового зв`язку, були змістовними та містили необхідну інформацію. Щодо відсутності іншого місця проживання сім`ї [PERSON] та місця роботи [PERSON] та її професійною діяльністю медичного працівника, представник відповідача зазначив про те, що чинне законодавство не зумовлює при прийнятті відповідного рішення про зняття з реєстрації врахування наявності чи/або відсутності іншого місця проживання фізичної особи та її професійної діяльності. Крім того, станом на 08.03.2023 на території Полтавської міської територіальної громади військовим командуванням запровадження заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання не приймалося. Враховуючи викладене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 18.12.2023 представницею позивачів було подано відповідь на відзив, в якому вона заперечила проти доводів викладених у відзиві. В обґрунтування заперечень зазначила, що позивачі дійсно були позбавлені права власності на нерухоме майно по [ADDRESS] , але не були позбавлені права користування цим майном, так як з моменту своєї реєстрації 14.06.2014, за цією адресою вони продовжували безперервно користуватися майном на законних підставах. Крім того, оскільки Департамент з питань реєстрації був повідомлений про наявність статусу військовозобов`язаного, якого було знято з місця реєстрації, то відповідач повинен був виконати вимоги і інших нормативних актів, зокрема Постанови КМУ від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Зазначила, що необхідно звернути особливу увагу на те, що позивач [PERSON] є працівником КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», який віднесено до категорії критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Крім того, зняттям з реєстрації місця проживання позивачів, Департамент з питань реєстрації фактично створив для позивачів умови вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 197 КУпАП. Направлені повідомлення про зняття з реєстрації не відповідають вимогам Постанови та не є повідомленнями про зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи, що також є порушенням вимог законодавства України. Отже, Департамент з питань реєстрації діяв поза межами законів України, взявши за алгоритм тільки положення визначені підпунктом 5 п.50 Порядку, чим порушив права позивачів, змушуючи останніх порушувати свої обов`язки. 26.12.2023 третя особа [PERSON] надала письмові пояснення, в яких категорично не погодилася з вимогами викладеними у позовній заяві та вважає що вказаний позов є зловживанням своїми правами. Вказала, що у даній справі існують рішення суду які давно набрали законної сили, копії яких додано до пояснень, про що навмисно не вказано позивачами, хоча про них їм давно відомо, а під час придбання будинку всі учасники були обізнані про те, що вони не мають права вчиняти угоду. В лютому 2014 року [PERSON] було поновлено у правах власника рішенням Полтавського апеляційного суду, після чого, було скасовано і угоду купівлі-продажу спірного будинку та визнано її недійсною. Зазначила, що позивачу [PERSON] відомо про те, що він не є власником будинку, а станом на сьогодні, єдиним власником будинку [ADDRESS] , є вона [PERSON] , яка не давала дозволу на проживання позивачів у належному їй будинку та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.01.2024 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів виконком Подільської районної в місті Полтаві ради в особі Служби в справах дітей. Третя особа своїм правом на подання суду пояснень щодо позову або відзиву, не скористалась. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивачів у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] та її представник, у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог просили відмовити в їх задоволені. Представник третьої особи виконкому Подільської районної в місті Полтаві ради в особі Служби в справах дітей в судовому засіданні залишив вирішення позову на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до договорів купівлі-продажу від 11.01.2014 [PERSON] прийняв у власність від [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:07:001:0003 площею 0,1000 га, та земельну ділянку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:07:001:0004 площею 0,0576 га (а.с. 26-31). \~ \~ \~ \~Відповідно до адресної картки (а.с. 32) карток реєстрації особи (а.с. 33-34) та довідки КП «ЖЕО №2» ПМР №1107 від 25.06.2014 (а.с. 35), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] 14 червня 2014 року. \~ \~ \~ \~Як вбачається з наданих копій платіжних квитанцій, [PERSON] в період 2002 та 2023 років здійснвав платежі за користування комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36-53). Рішенням Полтавського апеляційного суду від 24.12.2014 у справі 553/1141/14-ц було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , скасовано рішення від 16 жовтня 2014 року та визнано недійсним договір купівлі продажу від 11 січня 2014 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., яким проведено відчуження житлового будинку загальною площею 91,2 кв.м. житловою площею 85,8 кв.м. та земельні ділянки кадастровий номер 5310136700:07:001:0003 площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136700:07:001:0004 площею 0,0576 га що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право приватної власності на вищезазначений будинок та земельні ділянки та витребувано їх з чужого незаконного володіння [PERSON] ( а.с. 155-157) Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №252263265 від 12.04.2021, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належать на праві приватної власності [PERSON] (а.с.112-115) 08.03.2023 [PERSON] звернулась до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації із заявами власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До заяви було додано: квитанції про сплату адміністративного збору від 08.03.2023; паспорт Громадянина України [PERSON] ; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.01.2016 № 51737237, копія рішення Апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2014 року та копія ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 13.05.2015 року у справі № 553/1141/14-ц. ( а.с. 246-250) Відповідно до запису на заявах [PERSON] вчинених головним спеціалістом відділу ведення реєстру територіальної громади управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації [PERSON] , 08.03.2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листами Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації ПМР №01-12-05-14/2377, №01-12-05-14/2378, №01-12-05-14/2379 від 09.03.2023, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом із донькою [PERSON] , було повідомлено про те, що щодо них, 08.03.2023 було проведено зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54-56). \~ \~ \~ \~Висновком від 11.04.2023 року щодо результатів перевірки підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , наданим Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації ПМР було встановлено що, власником будинку [ADDRESS] [PERSON] разом із заявами власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) щодо кожного з позивачів, було надано: копію паспорта Громадянина України [PERSON] , копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію рішення Апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2014 року та копію ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 13.05.2015 року у справі №553/1141/14-ц., витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.01.2016 №51737237, квитанції про сплату адміністративного збору від 08.03.2023. Зняття з реєстрації позивачів було здійснено у межах повноважень та у спосіб що передбачені чинним законодавством, встановлено відсутність вини та порушень діях головного спеціаліста відділу ведення реєстру територіальної громади управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації [PERSON] , та відсутність підстав для скасування зняття з реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.57-60). Одним з основних конституційних прав людини є право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (стаття 41 Конституції України). Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України). За приписами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Водночас Основний Закон України так само гарантує право кожного на житло, невід`ємною складовою якого є заборона на примусове позбавлення житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції). Вказане конституційне положення знайшло своє закріплення у статті 9 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Заборона виселення фізичної особи або примусового позбавлення її житла іншим чином, крім випадків, встановлених законом, передбачена і у нормі частини четвертої статті 311 ЦК України. Сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування житлом врегульоване нормами статті 405 ЦК України та статті 156 ЖК України, за змістом яких члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство (стаття 64 ЖК України), мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлові відносини тісно пов`язані з правом особи на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, порядок реалізації яких визначає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання місце проживання» (далі також - Закон № 1382-IV). За змістом положень цього Закону місцем проживання особи є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає. Відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV (у редакції, що була чинною до 01.12.2021) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. З 01.12.2021 набув чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 (далі також - Закон № 1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг. На підставі цього Закону були внесені зміни до низки законодавчих актів, у тому числі і до Закону № 1382-IV, з якого було виключено статтю 7. Стаття 2 Закону № 1871-IX дає визначення, що орган реєстрації - це виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи; реєстр територіальної громади - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для обробки визначеної цим Законом інформації, що створюється, ведеться та адмініструється органом реєстрації у порядку, визначеному цим Законом; реєстраційна дія - це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи; Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради в розумінні Закону № 1871-IX є органом реєстрації, який забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади та вчиняє відповідні реєстраційні дії. Частина перша статті 18 Закону № 1871-IX визначає, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них (пункт 2). Частиною тринадцятою цієї норми передбачено, що орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо: особа подала не в повному обсязі передбачені цим Законом документи (відомості) або документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є недійсним; відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях; за зняттям із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів. Відповідно до положень Закону № 1871-IX постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 було затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування). Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів. Згідно з пунктами 50, 61 Порядку реєстраційна дія по зняттю повнолітньої особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6. У разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається. Як установив суд, зняття позивачів та неповнолітньої дитини із зареєстрованого місця проживання було здійснене органом реєстрації за наслідком подання власником спірного житла [PERSON] усіх необхідних для цього документів. Посилання позивачів на те, що відповідач незаконно зняв з реєстрації позивачів, суд не приймає до уваги, оскільки на момент вчинення реєстраційних дій, 08.03.2023, відповідно до відомостей Державного реєстру нерухомого майна власником будинку була зазначена лише [PERSON] , яка згідно з діючим законодавством мала право на подання відповідної заяви органу реєстрації для проведення дій зі зняття з реєстрації позивачів. Відповідно до абз. 8 п. 69 Порядку, Посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), про що зазначена посадова особа робить відповідний запис у заяві. Посадова особа органу реєстрації у день звернення особи, її законного представника (представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту: інформує особу (осіб), місце проживання якої (яких) зняте за заявою власника житла, засобами поштового, телефонного або електронного зв`язку. Аргумент представниці позивачів на те, що форма повідомлень про зняття з місця реєстрації, які були направлені відповідачем на адресу позивачів, не відповідає вимогам законодавства, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до чинної на час виникнення спірних правовідносин редакції Порядку, не передбачено окремо затвердженої форми повідомлення осіб про зняття їх з реєстрації за заявою власника житла. При дослідженні зазначених повідомлень, судом встановлено, що вони містять достатній обсяг інформації про підстави проведення відповідних реєстраційних дій. Наведене дає підстави для висновку, що при вчиненні оспорюваної реєстраційної дії відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), а відтак доводи позову про порушення процедури зняття із зареєстрованого місця проживання не знайшли свого підтвердження в суді. Доводи представника позивачів щодо відсутності іншого місця проживання сім`ї [PERSON] , знаття з реєстрації неповнолітньої [PERSON] без згоди батьків та зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] яка є військовозобов`язаною, без дозволу під час воєнного стану відповідного РТЦК та СП, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки чинне законодавство України не зумовлює при прийнятті відповідного рішення про зняття з реєстрації врахування наявності чи/або відсутності іншого місця проживання фізичної особи, згоди батьків неповнолітньої дитини та професійної діяльності фізичної особи та її військового обов`язку. Крім того, суд звертає увагу на те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.02.2023 в справі № 489/3691/20 вказано, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 в справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Вимоги позову про скасування реєстраційної дії та зобов`язання поновити запис про реєстрацію місця проживання фактично зводяться до визнання за позивачами та їх дитиною права користування спірним житлом, саме у\~\~ [PERSON] існує безпосередній зв`язок з предметом позову, тому що саме за її заявою було знято позивачів з місця реєстрації, проте до участі у справі у статусі відповідача її не залучено та позовної вимоги до [PERSON] заявлено не було. Належним відповідачем у даному спорі є особа, за заявою якої позивача та її дитину було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні, тобто його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Отже з огляду на результат розгляду справи судовий збір залишається за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed