Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Представник [PERSON] , [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс», третя особа - [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що [INFO] в районі перехрестя вул. Пушкіна з вул. Донецькою, м. Лиман, Донецької областы відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки "VOLKSWAGEN CRAFTER", р.н. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП [PERSON] від отриманих травм помер. [INFO] за фактом настання даної ДТП було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021050000000416 з кваліфікацією по ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. Станом на дату подачі позовної заяви, досудове розслідування по кримінальному провадженню №12021050000000416 триває. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, батькам загиблого [PERSON] та [PERSON] було завдано шкоду. Шкода, завдана внаслідок ДТП водієм [PERSON] , що на відповідній правовій підставі керував автомобілем "VOLKSWAGEN CRAFTER", р.н. [NUMBER] , який перебуває у володінні роботодавця чи замовника, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм "VOLKSWAGEN CRAFTER", р.н. [NUMBER] . Наголошував, що позивачі втратили рідного сина, близьку людину, який був їх опорою та підтримкою у майбутньому. Смерть сина повністю зруйновала їх нормальне життя, загибель спричинила надзвичайні страждання, які продовжуються до цих пір. Позивачі були близькими з сином, разом проживали, вели спільне господарство, постійно спілкувалися, отримували підтримку та допомогу. Загиблий допомагав батькам по дому, проводив з ними багато часу. Смерть сина викликала необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Компенсацію за моральну шкоду позивачі оцінюють в грошовому еквіваленті в сумі 372 000 грн. Також, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві "Страхова Група "ТАС". Відповідно в АТ "СГ "ТАС було подано заяви про виплату відшкодування пов`язаного із заподіяною моральною шкодою на загальну суму - 72 000 грн. На дату подачі позову АТ «СГ «ТАС» по справі не було прийняте відповідне рішення. Враховуючи частку моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок АТ «СГ «ТАС», то решта суми моральної шкоди завданої позивачам внаслідок смерті [PERSON] в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, становить 300 000 грн. Просили суд стягнути по 150 000 грн. кожному з позивачів. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс» надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що кримінальне провадження постановою від 27.07.2022 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] , складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження встановлено, що водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] і в його діях невідповідностей вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору, впливали на виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не вбачається. Отже, вказане свідчить, що в діях водія порушення вимог ПДР України, які б перебували у причинному зв`язку з ДТП відсутні. Також наголошували, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлені фактичні обставини, які свідчать, що в діях пішохода [PERSON] наявні ознаки порушення Правил дорожнього руху, які і стали безумовною умовою виникнення та причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач не оспорює право позивачів на відшкодування моральної шкоди, яке передбачено нормами чинного законодавства, також відповідач не спростовує факту настання обставин які спричинили тяжкі моральні страждання пов`язані із втратою сина, однак з урахуванням всіх суттєвих обставин якими спричинена дорожньо-транспортна пригода - не може погодитись із розміром моральної шкоди заявленої позивачами до стягнення. Представник [PERSON] , [PERSON] - адвокат Ієговська А.О. позов підтримала та просила задовольнити, просила провести розгляд справи без її участі. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс» просив розглянути справу без його участі. Представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи без участі третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] о 07:45 год., водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Пушкіна у м. Лиман Донецької області, в напрямку від вул. Хвойна до вул. Ціолковського, на перехресті з вул. Донецька скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , який вибіг на проїжджу частину вул. Пушкіна, справа-наліво, відносно руху автомобіля, на нерегульований пішохідний перехід. В результаті даної ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспортного слідчого управління ГУНП в Донецькій області від 27.07.2022 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021050000000416 від 21 травня 2021 року закрито, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] , складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно постанови старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспортного слідчого управління ГУНП в Донецькій області від 27.07.2022 в, даному кримінальному провадження не має місця порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді загибелі пішохода [PERSON] , що передбачено ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи №61 від 30.06.2021, проведеної у Лиманському відділенні судово-медичної експертизи: встановлено, що при проведенні дослідження трупа [PERSON] , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритий перелом кісток склепінні та основи черепа; забита рана скроневої області справа; відкритий перелом обох кісток лівої гомілки; рвана рана внутрішньої поверхні лівої гомілки в середній третині, садна шкіри внутрішньої поверхні лівої гомілки та зовнішньої поверхні лівого плеча. Відкритий перелом обох кісток лівої гомілки; рвана рана внутрішньої поверхні лівої гомілки в середній третині, садна шкіри внутрішньої поверхні лівої гомілки та зовнішньої поверхні лівого плеча могли утворитися від дії тупих предметів, чим могли бути виступаючи частини автомобіля при ДТП, а відкритий перелом кісток склепінні та основи черепа, забита рана скроневої області справа - від удару о дорожнє покриття при подальшому падінню постраждалого після наїзду автомобілем і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку з його смертю. Причиною смерті [PERSON] , яка наступила [INFO] на місці події, стала: відкрита тупа травма тіла з відкритим переломом кісток склепінні та основи черепа, відкритий перелом обох кісток лівої гомілки, що ускладнилась набряком головного мозку. Локалізація та характер виявлених у [PERSON] тілесних ушкоджень, свідчать про те, що у момент первинного контакту з предметом травмуючої дні, постраждалий знаходився у вертикальному положенні лівою стороною свого тіла до нього, про що свідчать тілесні ушкодження лівої гомілки. При судово-токсикологічному дослідженні крові від його трупа спирт етиловий не знайдено. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачі є батьками загиблого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, 23.09.2008. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до статті 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 ЦК України, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Таким чином, при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Близькі за змістом викладеним судом вище правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 727/8980/15-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 461/8496/15-ц, у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 148/2109/17, від 04 березня 2020 року у справі № 641/3547/17, від 22 липня 2020 року № 520/11029/14-ц, від 07 жовтня 2020 року у справі № 285/4223/17, від 07 жовтня 2020 року у справі № 569/10236/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 199/6848/16-ц. Відповідно до п. 4.14 ПДР України пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід; допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину; переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження; затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху; рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку. Смерть [PERSON] настала від тяжких тілесних ушкоджень, отриманих при зіткненні з джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом, який належить відповідачу, вина та протиправність дій водія товариства з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс» відсутні. Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховується факт наявності грубої необережності потерпілого від нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивачів з урахуванням їх тривалості, істотності вимушених змін у їх життєвих стосунках. При цьому суди виходе із засад розумності, пропорційності та справедливості. При таких обставинах, врахувавши фактичні обставини справи, поведінку потерпілого, характер, глибину і тривалість душевних страждань позивачів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, стягнувши з відповідача на користь кожного з позивачів по 20 000 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: partial