Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк, Донецька область, Україна, а також встановити дані про його батьків: - мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України; - батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обґрунтування вимог заяви вказано, що у заявника народилася дитина чоловічої статі, [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк, Донецька область, Україна. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народження. Заявник та його представник на судове засідання не з`явилися, представник надав заяву згідно з якою просить справу розглянути без їх участі, вимоги заяви підтримують, просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи на судовому засіданні не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 7 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" "Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення". Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. За змістом частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законним представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно матеріалів справи заявником є [PERSON] , яким не надано жодного документа, що він є батьком, родичем, їхнім представникам або іншими законним представниками дитини. Крім того суд зазначає, що згідно із свідоцтвом про народження виданим окупаційною владаю за № [NUMBER] батьком [PERSON] вказаний [PERSON] , відтак слід зазначити, що при зверненні позивачем до суду не виконано вимоги частини першої статті 317 ЦПК України. Суд встановив, що заявник просить встановити факт народження дитини чоловічої статі, [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк, Донецька область, Україна, а також встановити дані про його батьків: - мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України; - батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, однак заявник не уповноважений звертатися до суду з даним питанням, оскільки законодавець чітко визначив, коло осіб які мають право подавати заяви про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, до яких заявник не входить та ним не надано доказів підтвердження відповідних обставин. Враховуючи, що заявник та його представник до суду не з`явилися, не надали своїх особистих пояснень, суд самостійно не вправі змінювати зміст та підстави заявлених вимог, а заявник не має право звертатися до суду із відповідною заявою щодо сторонньої дитини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Outcome: dismissed