Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

В квітні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь двох відповідачів з 1/4 частини на кожну дитину до 1/6 частини усіх видів заробітку на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в березні 2024 року відповідачеві стало відомо про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів доходів., Дійсно в 2019 році між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюбу, який в 2023 році рішенням суду розірвано. Під час даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина, але [PERSON] вирішила звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів, тому судом було винесено судовий наказ. Також, позивач зазначає, що на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2015 року з нього на користь [PERSON] вже стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначає, що також, існують інші обставини, які можуть бути підставою для зменшення стягуваних з нього аліментів, оскільки він має батьків пенсіонерів [PERSON] та [PERSON] , яких зобов`язаний утримувати матеріально. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), а також, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою судді від 24 квітня 2024 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження. Сторони в підготовче засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, 10.06.2024 позивач [PERSON] електронним судом направив заяву про підтримання позову та розгляд справи в його відсутності, відповідач [PERSON] (11.06.2024) та [PERSON] (28.05.2024) до канцелярії суду подали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності та визнання ними позовних вимог. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Згідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст. 11 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом встановлено, що згідно копії судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (19 лютого 2024 року) і до досягнення дитиною повноліття /а.с.13/. В матеріалах справи, також, є постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.03.2024 винесена ст. державним виконавцем Фастівського ВДВС, з виконання даного судового наказу від 01.03.2024 /а.с.14/. Згідно копії рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2008 року народження у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 06.05.2015 року /а.с.15-16/. За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП, стан виконавчого провадження №74398975 де боржником є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] , відображає як відкрито /а.с.17/. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Крім того,пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України,\~але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини на кожну дитину на 1/6 частину на кожну дитину, посилаючись на те, що він має батьків пенсіонерів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] , та копіями пенсійних посвідчень /а.с.18-20/. Враховуючи вищезазначені норми\~СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення на утримання двох неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що позивач є повнолітньою, працездатною особою, на утриманні має батьків пенсіонерів, а також, той факт, що відповідачі визнали позов, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на кожну дитину, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей. Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9\~ст.\~7 СК України \~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved