Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

У провадженні суду перебувала зазначена вище цивільна справа, по якій 09.04.2024 було постановлено судове рішення про залишення позовних вимог без розгляду за заявою позивача. Представником відповідача, адвокатом Васильченком В. О. 16.04.2024 подано до суду заяву, у якій він просить винести додаткове рішення та стягнути компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) в сумі 9600 грн. Вказує на недобросовісність дій позивача як до подання позову, так і після. Заперечуючи щодо заявлених вимог, представник позивача вважала послуги, надані адвокатом відповідачу такими, що не відповідають необхідності, тобто результат справи був однозначний і без заяв та консультацій адвоката, а тому понесені витрати були минучими, тобто вони не підлягають задоволенню. Зазначений у заяві розмір витрат є необґрунтованим та не відповідає умовам договору, укладеному між адвокатом та відповідачем. Представники сторін не прибули до суду, заяв чи клопотань від них про відкладення справи не надходило. Вивчивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Прийняття додаткового рішення у справі передбачено ст.270 ЦПК України. Останнім є такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти, і ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання. Зокрема, згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням. Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, його невіддільною складовою частиною, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім інших, належать витрати на професійну правничу допомогу. В силу положень ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У\~статті 142 ЦПК України\~встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, залишення позову без розгляду. Одним з основних принципів цивільного процесуального законодавства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. З матеріалів справи слідує, що у липні 2023 року позивач звернулась до Баранівського районного суду з даним позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати його усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками площами 1,7807га, 2,4714га, 0,5688га, 0,2772га та 0,2774га, які знаходяться на території Дубрівської сільської територіальної громади Звягельського району Житомирської області, шляхом їх повернення; скасувати державну реєстрацію права оренди на землю та стягнути на її користь моральну шкоду. Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Баранівського районного суду Житомирської області №77 від 20.10.2023, за заявою позивача, дана справа направлена до Новоград-Волинського міськрайонного суду, куди вона надійшла 26.10.2023 30.10.2023 справу було прийнято до свого провадження суддею Літвин О. О. та призначено до розгляду в загальному провадженні. 21.02.2024 провадження у справі було зупинено в зв`язку з призначенням у справі судової почеркознавчої експертизи, яку було призначено за клопотанням представника позивача. На виконання ухвали суду про призначення експертизи, 22.03.2024 представником відповідача було надано суду заперечення проти позову та додаткові докази у справі, після чого відновлено провадження у справі та в судовому засіданні 09.04.2024 представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду, яку також підтримала присутня в суді позивач. Ухвалою суду цього ж дня позовну заяву [PERSON] до Приватного сільськогосподарського підприємства «Церем» про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування рішень про державну реєстрацію було залишено без розгляду. Залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком чого є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.\~ У випадку відмови позивача від позову у відповідача виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача (внаслідок його необґрунтованих дій) понесених витрат, до яких належить і витрати, пов`язані з розглядом справи. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів з фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання такими правами не допускається. За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України\~у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Цивільний процесуальний закон покладає на сторони обовязок щодо добросовісності їх дій, який слід розуміти як використання правових важелів процесуального статусу сторони виключно для досягнення встановленої законом процесуальної мети. Верховний Суд у своїх рішеннях (від 03.03.2021 у справі №761/27076/19, від 12.10.2021 у справі №311/2121/19) неодноразово виснував, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи встановлення явної неповаги до суду чи учасників справи. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права. За матеріалами даної справи [PERSON] у липні 2023 року подала до Баранівського районного суду позовну заяву, на обґрунтування якої зазначала, що договори оренди не були укладені з відповідачем і він незаконно користується належними їй земельними ділянками, чим порушуються її права на користування та розпорядження належним майном. Разом з тим, кошти за орендну плату від ПСП «ЦЕРЕМ» вона отримувала. Згідно наданої представником відповідача заяви на виконання ухвали суду про призначення у справі експертизи та доданих додатків а.с.81-161, очевидним є недобросовісний характер дій сторони позивача, як до подання позову, у вигляді вчинення нею дій всупереч принципу «заборони суперечливої поведінки», так і після його подання. 22.02.2024 між\~директором ПСП «Церем» та\~адвокатським об`єднанням «Jus Dicere» було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого сторони погодили порядок, строки та обсяг надання правової допомоги, а також розмір та порядок оплати наданих послуг. Предметом та обсягом такої допомоги є надання консультацій, представництво інтересів клієнта як відповідача у цивільній справі №273/1688/23 у Новоград-Волинському міськрайонному суді. На підтвердження факту надання послуг за цим договором та їх вартості відповідачем подано до матеріалів справи акт №1 приймання наданих послуг від 09.04.2024 на суму 9600 грн та платіжну інструкцію №179_00000 від 15.04.2024 на суму 9600 грн. Згідно акту був залучений один адвокат, погодинна ставка 1600 грн/год, кількість витрачених годин становить 6, а саме: на ознайомлення із фактичними обставинами справи, поданими документами, аналіз та підготовка доказової бази, формулювання та узгодження позиції по справі, підготовка та подання заяви про виконання ухвали суду, участь у судовому засіданні 09.04.2024. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Правомірне очікування стороною відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішеннях ЄСПЛ зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим ("Двойних проти України", "Гімайдуліна й інші проти України", "East/West Alliance Limited" проти України", "Баришевський проти України"). Суд вважає слушними доводи сторони відповідача щодо недобросовісного характеру дій позивача, а тому з урахуванням положень\~ЦПК України\~та практики ЄСПЛ щодо дійсності та необхідності наданих адвокатським об`єднанням послуг, співмірності вартості розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), ціною позову та значенням справи для сторони, з урахуванням встановлених обставин цієї справи, кількості судових засідань, виходячи з характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення заявленої суми витрат відповідача на професійну правничу допомогу в справі №273/1688/23 в повному обсязі.

Outcome: approved