Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві викладено наступну позицію: 19.12.2015 вони із відповідачем зареєстрували шлюб від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, більше року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Їх сім`я фактично розпалася, а шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливими і суперечить її інтересам. Примирення між ними не можливе. На підставі викладеного просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1211,20 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.. Позивачка не подавала клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про призначення судового засідання. Ухвалою суду від 03.04.2024 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 16). Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 15). Відповідач вчасно повідомлявся про місце та строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 17), про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяви про його виклик у судове засідання не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з позовної заяви, позивачка як на підставу своїх позовних вимог вказала, що спільне життя із відповідачем не склалося, шлюб фактично припинився між ними, вони не проживають разом, існування такого шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Підставою даного позову є те, що позивачка бажає розірвання шлюбу, однак розірвання шлюбу за наявності неповнолітньої дитини можливе лише в судовому порядку. В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 19.12.2015 зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) Вказаний спір регулюється положеннями\~Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Зокрема, ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.\~\~ Згідно зі\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~принципів\~змагальності\~та диспозитивності\~цивільного судочинства,\~викладених у\~статтях 12,\~13\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін.\~Учасники справи\~мають\~рівні\~права щодо\~здійснення\~всіх\~процесуальних прав\~та\~обов`язків,\~передбачених\~законом.\~Кожна\~сторона\~повинна\~довести обставини,\~які\~мають\~значення для\~справи\~і\~на які\~вона\~посилається\~як на\~підставу\~своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між сторонами, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідачем проігноровано роз`яснення суду щодо надання відзиву на позовну заяву та доказів на обстоювання власної правової позиції, а тому він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням ним процесуальних дій, які у повному обсязі роз`яснені судом в ухвалі про відкриття провадження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 4). Щодо вимоги позивачки [PERSON] про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~Позивачка просила суд стягнути з відповідача, понесені нею витрати в сумі 1000 грн. на професійну правничу (правову) допомогу.\~ Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.\~ Відповідно до\~частин першої\~-\~шостої ст.\~137\~ЦК України,\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із:\~1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг);\~2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг);\~3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт;\~4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи.\~У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами.\~Витрати\~за надану\~професійну правничу\~допомогу у\~разі підтвердження\~обсягу наданих\~послуг і\~виконаних робіт\~та їх\~вартості підлягають\~розподілу за\~результатами розгляду\~справи незалежно\~від того,\~чи їх\~уже фактично\~сплачено стороною/третьою\~особою,\~чи тільки\~має бути\~сплачено (пункт\~1\~частини 2\~статті 137\~ЦПК України).\~Обов`язок\~доведення неспівмірності\~витрат покладається\~на сторону,\~яка заявляє\~клопотання про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~адвоката,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами.\~Клопотань про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~від відповідача\~не надійшло.\~Отже\~враховуючи,\~що позивачем\~не надано\~доказів оплати\~витрат на\~правову допомогу,\~фіскальних чеків/квитанцій,\~що би\~підтверджували понесені\~нею витрати,\~суд вважає\~за необхідне\~відмовити у\~стягненні даного\~виду витрат. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 1, 10, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: approved