Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

[PERSON] звернуся з позовом, у якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні будинком та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , виселити [PERSON] з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . У 2013\~р. [PERSON] переїхав до м.\~Мар`їнки Покровського району Донецької області, проте у зв`язку зі збройною агресією російської федерації був вимушений покинути своє місце проживання та повернутися до м.\~Бердичева Житомирської області. За час перебування [PERSON] у Донецькій області у належному йому будинку проживала [PERSON] , з якою у [PERSON] існувала усна домовленість про можливість проживання у будинку за умови подальшої його купівлі разом з земельною ділянкою. На момент подання позовної заяви купівля-продаж не відбулася. На вимоги [PERSON] про звільнення належного йому будинку [PERSON] відповіла відмовою. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, але Суду не вдалося достовірно зрозуміти її заперечення, оскільки пояснення [PERSON] , надані у засіданнях, носили непослідовний та спонтанний характер, іноді взагалі не стосувалися обставин справи. Наскільки Суд зрозумів, чи то між [PERSON] та [PERSON] , чи то між кимось з родичів або декількома родичами [PERSON] та [PERSON] було укладено усну домовленість про купівлю-продаж будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , на виконання якої [PERSON] були надані грошові кошти, з метою оформлення купівлі-продажу [PERSON] передав усі документи на будинок та земельну ділянку, однак оформлення не відбулося у зв`язку з тим, що на нього не було коштів. Разом з тим, [PERSON] обставин, на які посилалася [PERSON] , не визнав, наводив свої пояснення, які не збігалися з поясненнями [PERSON] . З метою належного обґрунтування та доведення своєї позиції щодо предмета спору Суд неодноразово рекомендував [PERSON] , зважаючи на важливість справи, за наслідками розгляду якої та могла бути виселена з житла, звернутися за безоплатною або платною правовою допомогою, для чого навіть оголошував перерву ще у підготовчому засіданні. Однак [PERSON] за правовою допомогою не звернулася, на роз`яснення Суду, що її пояснення, які не визнаються [PERSON] , не є доказами у справі, і що саме є доказами у справі належним чином не реагувала, будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які посилалася, заперечуючи проти позову, не подала. Судом з`ясовано, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 05.06.2001\~р., витягом від 26.01.2015\~р. з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та державним актом від 16.1.2021\~р. на право приватної власності на землю (а.\~с.\~10, 11, 12 13). У житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , яка добровільно звільняти будинок не бажає, що визнається [PERSON] та [PERSON] . Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для проживання у даний час у цьому житловому будинку [PERSON] не подала. Проживання [PERSON] у житловому будинку, який належить [PERSON] , без правових підстав, у тому числі, без згоди [PERSON] , порушує право власності останнього. Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з\~частинами першою\~та другою\~статті 386\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб`єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , є непорушним, [PERSON] не може бути протиправно позбавлений цього права, та має право вимагати усунення перешкод у реалізації цього права, зокрема, усунення перешкод у здійснені ним користування цим будинком, шляхом, зокрема, виселення з будинку [PERSON] , яка проживає там на даний час без правових підстав. При цьому Суд також враховує, що [PERSON] не подано доказів, які б підтверджували, що вона не має іншого житла, а з листа від 12.01.2024\~р. заступника Швайківського сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Е.\~Томашевського вбачається, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.\~с.\~19). Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов [PERSON] в частині вимоги про виселення [PERSON] з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , Суд зазначає наступне. [PERSON] не подано доказів, які б вказували, що [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , на ці обставини він навіть і не посилається у позовній заяві, з якої вбачається, [PERSON] лише проживає у будинку та не бажає його звільняти. Частиною ж третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин Суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в частині вимог зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211,20\~грн.

Outcome: partial