Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , малолітнього [PERSON] та малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточненої позовної заяви зазначили, що Служба у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області звернула увагу на сім`ю [PERSON] , [INFO] , громадянки Республіки Молдови, що тимчасово проживає в орендованому будинку за адресою [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей - [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] вважається зниклим безвісті вже 8 років. Згідно відповіді Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області безвісно відсутній [PERSON] знаходиться в розшуку з 21 березня 2015 року по теперішній час. Мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка Молдови ( паспорт гр. Молдови, дійсний до 23 березня 2018 року), порушила правила перебування іноземців в Україні, проживає на території України без документів на право проживання. [PERSON] була притягнута до відповідальності. У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області розглянута справа №3-194/11 про адміністративне правопорушення, вчинене нею, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП. Батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] знаходиться за кордоном, життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні. 24 жовтня 2023 pоку комісією працівників служби у справах дітей за участі фахівця із соціальної роботи КЗ ЦНСП здійснено обстеження умов проживання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про що складений відповідний акт. Згідно акту, умови проживання сім`ї незадовільні. В помешканні антисанітарія та холодно, розкиданий брудний одяг, мати з друзями курять та вживають алкогольні напої у кімнатах, де сплять діти. Мати веде аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться, батько 2 - х дітей [PERSON] знаходиться в розшуку з 21 березня 2015 року по теперішній час. Батько [PERSON] - [PERSON] знаходиться за кордоном, не цікавиться дитиною. Згідно до характеристики, виданої класним керівником Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М. Емінеску зазначено, що [PERSON] навчається у 8 - А класі Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М. Емінеску; рівень її інтелектуальних здібностей середній, мати не бере участі в шкільному житті доньки, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами [PERSON] . Останнім часом [PERSON] проживає у сусідки, яка піклується про неї. Дитина залишена напризволяще. Відповідно до характеристики [PERSON] , виданої класним керівником згаданого ліцею - інтернату, зазначено, що дитина є ученицею 7 - го класу Солотвинського ліцея - інтерната з румунською мовою навчання імені М.Емінеску . Навчальний матеріал засвоювала на середньому та низькому рівнях. У [PERSON] немає мотивації до навчання. З боку матері немає постійного контролю за успішністю дитини в ліцеї та за виконанням домашнього завдання. Згідно до характеристики, виданої класним керівником згаданого ліцею- інтернату, зазначено, що [PERSON] навчається у Солотвинському ліцеї - інтернаті з румунською мовою навчання імені М.Емінеску у 7 класі; вчиться погано, систематично не виконує домашнє завдання, на заняття часто приходить без підручників. Немає постійного контролю з боку матері за успішністю дитини в ліцеї та за виконанням домашнього завдання. Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг Солотвинської селищної ради» складено і надано у службу у справах дітей акт оцінки потреб сім`ї особи та висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] , де вказано, що діти здебільшого живуть самі по собі, в той час, як мати влаштовує своє особисте життя, з друзями вживає алкоголь та курить. Сімейним лікарем [PERSON] надано довідку, про те що у дітей вага не відповідає їхнього віку, планові щеплення не проводились. Мати дітей [PERSON] , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, яке відбулося 25 жовтня 2023 року, повідомила, що проживає на території України близько 30 років, народила 10 дітей: дорослі живуть окремо від неї та мають свої сім`ї, з нею залишилися 3 менших. Із-за проблем з документами, які вона за стільки років не спроможна вирішити, вона не може офіційно влаштуватися на роботу. Доводиться підробляти. Дохід її мізерний, не вистачає коштів для повноцінного харчування, утримання дітей та придбання дров на зиму. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради, бабуся дітей [PERSON] та [PERSON] , зі сторони батька - [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] повідомила, що діти [PERSON] та [PERSON] здебільшого живуть з нею, харчуються, миються та навіть ночують у неї. Так, як вона піклується про них, займається їхнім вихованням та забезпечує дітям належні умови для життя та розвитку, просила влаштувати дітей у її сім`ю. 25 жовтня 2023 року здійснено обстеження умов проживання дітей та бабусі, згідно чого складено акт. Також наказом начальника служби у справах дітей Солотвинської селищної ради від 25 жовтня 2023 року №16/01-05 тимчасово влаштовано дітей залишених без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в сім`ю бабусі, за адресою [ADDRESS] . На засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради, 25 жовтня 2023 року, родичка [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , повідомила, що старша дочка [PERSON] - [PERSON] живе у їхній сім`ї з січня місяця. [PERSON] виділено кімнату, забезпечено дитину одягом, канцтоварами, всім необхідним для проживання та розвитку. Повернутися в сім`ю матері, [PERSON] не бажає. На звернення [PERSON] , комісією здійснено виїзд за адресою [ADDRESS] /а за наслідками якого, складено акт обстеження умов проживання. [PERSON] офіційно надала письмове пояснення, стосовно того, що мати [PERSON] , неналежно виконує свої батьківські обов`язки, веде аморальне життя, та не цікавиться вихованням та утриманням дитини. Також зазначила, що готові взяти [PERSON] в їхню сім`ю на правах опікуна, у разі позбавлення батьків батьківських прав. У зв`язку з вищенаведеним наказом начальника служби у справах дітей Солотвинської селищної ради від 25.10.2023 року №14/01-05 тимчасово влаштовано дитину залишену без батьківського піклування в сім`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Отже, з огляду на вищевказане, це свідчить про те, що батьки дитини не бажають виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню своїх дітей. Вищезазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання, лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ним своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, просять позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Призначити опікуном [PERSON] , [INFO] над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] та над неповнолітньою [PERSON] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2023 року і до досягнення ними повноліття на користь опікуна [PERSON] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2023 року і до досягнення нею повноліття на користь опікуна [PERSON] 18 грудня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2024 року до участі в справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] . 27 березня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила позовну заяву задовольнити з підстав викладених у ній. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Третя особа на стороні позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У попередньому судовому засідання надала пояснення про те, що діти проживають разом з нею. Мама не допомагає дітям, про дітей піклується вона. Діти проживають у неї вдома. Діти з мамою спілкуються інколи, коли бачаться у школі чи на вулиці. Якщо [PERSON] заробить якісь кошти, то може дати їх дітям. Де її син [PERSON] вона не знає, так як він пропав уже як дев`ять років. [PERSON] - перший чоловік [PERSON] та з дочкою [PERSON] не спілкується, однак батьком [PERSON] є її син [PERSON] . Щодо призначення її опікуном над дітьми не заперечує, бо дітям потрібно зробити документи. Раніше діти проживала на квартирі з мамою. Діти разом з нею проживають близько трьох років, але інколи ходять і до мами. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні, в присутності психолога, було заслухано неповнолітню [PERSON] , яка пояснила, що проживає разом з бабусею [PERSON] , хресним, братом та сестрою. З мамою не спілкується, бачила її пару тижнів тому, коли йшла по вулиці, і мама нічого не сказала їй (була у тверезому стані). З бабусею проживає десь 3-4 місяці, до того проживала разом з мамою. Вона вирішила піти жити до бабусі, бо мама не доглядала за ними. Рішення проживати разом з бабусею прийняла сама. Мама постійно вживає алкогольні напої, тому гроші, які заробляла витрачала на спиртні напої. Мама їх не навідує, не телефонує, кишенькові гроші не надає. Домашнє завдання вона виконувала самостійно, мама їй не допомагала та не контролювала. Протягом року проживала у [PERSON] , яка постійно наказувала виконувати домашні справи та не відпускала гуляти з друзями, тому вона пішла жити до бабусі, яка добре до неї ставиться. З мамою проживати не хоче, тільки якщо вона зміниться у кращу сторону. З батьком не спілкується, бо його вже давно не бачила. У судовому засіданні, в присутності психолога, також було заслухано малолітню [PERSON] , яка пояснила, що вже 6 місяців проживає разом бабусею [PERSON] , хресним [PERSON] та його дружиною, братом та сестрою. З мамою не спілкується, останній раз бачила маму близько 5 місяців тому, проте раніше жила з мамою. Мама за нею доглядала, не ображала її. Зазначає, що хоче проживати з мамою, а до бабусі пішла жити, бо бабуся так сказала. Додає, що мама часто вживає алкогольні напої. Вислухавши пояснення представника позивача, думку дітей, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 січня 2017 року Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON] народився [INFO] та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 квітня 2011 року виконкомом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] народився [INFO] та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 квітня 2011 року виконкомом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно характеристики Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М.Емінеску вбачається, що [PERSON] , 2009 року народження, учениця 8-А класу. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - середній, навчальний матеріал засвоює на середньому та низькому рівнях, має повільний темп засвоювання матеріалу. Мати не бере участі в шкільному житті доньки, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами [PERSON] . Останнім часом [PERSON] проживає у сусідки, яка піклується про неї. Дитина залишена напризволяще (а.с.14). З характеристики Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М.Емінеску вбачається, що [PERSON] , 2010 року народження, учень 7-го класу. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - низький, навчальний матеріал засвоює на середньому та низькому рівнях, Навчається погано, систематично не виконує домашнє завдання, на заняття часто приходить без підручників та зошитів. [PERSON] не виявляє зацікавленість до навчання, до уроків не готується. Мати не відвідує батьківських зборів, тільки підтримує контакт з класним керівником по телефону (а.с.15). Відповідно до характеристики Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М.Емінеску вбачається, що [PERSON] , 2010 року народження, учениця 7-го класу. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - середній, навчальний матеріал засвоює на середньому та низькому рівнях, навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Мати не відвідує батьківських зборів, тільки підтримує контакт з класним керівником по телефону (а.с.16). Згідно акту обстеження умов проживання складеного начальником ССД [PERSON] , директором КЗ ЦНСП [PERSON], головним спеціалістом ССД [PERSON] від 25 жовтня 2023 року, акту оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб сім`ї встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та сусідка [PERSON] , [INFO] . Умови проживання хороші, в приміщенні гарно, тепло, затишно, в кімнатах гарні меблі, побутова техніка (а.с.17, 26-31). Актом обстеження умов проживання складеного начальником ССД [PERSON] , СФ КЗ ЦНСП [PERSON], завідувач відділенням СДВ КЗ ЦНСП [PERSON] від 24 жовтня 2023 року, акту оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб сім`ї встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає мати [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Умови проживання незадовільні. В будинку присутня антисанітарія, розкиданий брудний одяг. Мати з друзями курять та вживають алкоголь у кімнатах, де діти сплять (а.с.18, 38-47). З акту обстеження умов проживання складеного начальником ССД [PERSON] , головним спеціалістом ССД [PERSON] від 25 жовтня 2023 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає бабуся [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] та внучка [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні. Будинок невеликий, але теплий, наявні всі меблі. Бабуся тримає поросят, корову, курей, займається сільським господарством (а.с.19). Згідно довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини Солотвино №2 від 26 жовтня 2023 року №49 вбачається, що при черговому медичному огляді дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , лікарем ЗПСМ Солотвинської АЗПСМ [PERSON] було встановлено, що вага не відповідає їхнього віку, планові щеплення не проводились (а.с.36). Відповідно до листа Тячівського ВРП ГУНП в Закарпатській області №15894/106/29/1-2023 від 02 жовтня 2023 року, встановлено, що безвісно відсутній гр. [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , знаходиться в розшуку з 21 березня 2015 року по теперішній час. На даний момент проводяться всі необхідні оперативно - розшукові заходи по встановленню місця знаходження гр. [PERSON] (а.с.37). Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області у справі № 3-194/11 від 02 лютого 2011 року відповідачку [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 50). Згідно наказу Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 14/01-05 від 25 жовтня 2023 року «Про тимчасове влаштування дитини залишеної без батьківського піклування в сім`ю родички», тимчасово влаштовано неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в сім`ю [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 48). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 16/01-05 від 25 жовтня 2023 року «Про тимчасове влаштування дитини залишеної без батьківського піклування в сім`ю бабусі», тимчасово влаштовано дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сім`ю бабусі [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 49). Витягом із рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №14 від 25 жовтня 2023 року рекомендовано уповноваженому органу позбавити батьківських прав: [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.51-52). Висновком виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №580/05-27 від 12 грудня 2023 року вирішено, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.82-86). Згідно висновку Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про доцільність призначення опіки № 65/05-27 від 19 лютого 2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с. 101-103). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, відповідно до но-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між батьком та дітьми і будуть відповідати насамперед інтересам дитини. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] байдуже ставиться до дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Представником позивача доведено ті обставини, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не сприяють у забезпеченні дітей необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечують харчуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не проявляє заінтересованість у їх подальшій долі, не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, тощо. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів [PERSON] та [PERSON] у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачами [PERSON] та [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично відсутній, відповідачі не виявляють до своїх дітей батьківського піклування, не відвідують їх та не цікавиться їх долею. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачами [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідачі не забезпечують законних прав дітей на нормальні умови життя, не приймають участі в їх утриманні та не цікавиться життям дітей. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] буде відповідати інтересам дітей, а тому позовні вимоги позивача у частині про позбавлення відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та відповідача [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] , слід зазначити наступне. Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 року, справа №753/2025/19, дійшов наступного висновку: «Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини». Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати, як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Аналізуючи вимоги та положення вищезазначеного законодавства, а також враховуючи, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року, п.п. 47-49) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі відсутні докази застосування до відповідачки [PERSON] будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, при цьому встановлено судом, що відповідачка інколи навідує дітей, допомагає їм як може, так як постійного місця роботи не має. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстави позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно дітей у матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено, що поведінка відповідачки [PERSON] відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не забезпечуватиме інтересів дітей, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. З приводу вимоги позивача про призначення [PERSON] опікуном та піклувальником над дітьми, слід зазначити наступне. Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до статті 59 Цивільного кодексу України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Оскільки судовим рішенням встановлено відсутність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже відсутні підстави вважати, що діти є такими, що позбавлені батьківського піклування, а як наслідок встановлення над ним опіки та піклування. Отже, позовні вимоги в частині встановлення опіки над малолітніми [PERSON] , [PERSON] , та піклування над неповнолітньою [PERSON] та призначення опікуном та піклувальником [PERSON] задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки у справі встановлено, що мати з дітьми на даний час не проживає, кошти на утримання дитини не надає, то відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матрі або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У справі встановлено, що діти тривалий час проживають разом з бабою [PERSON] . Слід зазначити, що частина третя статті 242 ЦК України прямо допускає існування інших законних представників, крім батьків (усиновлювачів) та опікунів. Так, законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Встановивши, що діти фактично проживають з бабою [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року і до їх повноліття, а також з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року, і до її повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial