Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

І. Позиції сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 159 397, 60 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 березня 2023 року відповідач уклав з позивачем кредитний договір у формі угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631390516. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач не виконує взяті на себе грошові зобов`язання перед кредитодавцем, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, що є предметом спору у цій справі. Відповідач позов не визнав, у відзиві його представник заперечувала проти вимог позову, просила відмовити, вказуючи, що з позовної заяви та доданих доказів вбачається, що між позивачем і відповідачем було укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту, відповідно до якої у позивача виникло зобов`язання на надання відповідачу кредиту. Із вказаного формулювання вбачається, що оферта на укладення угоди про надання кредиту позивачем замінюється поняття «кредитний договір», що є різними документами. Позивачем вказано про те, що шляхом укладення оферти, під яким мається на увазі договір, було надано кредит відповідачеві, що суперечить процедурі укладання такого договору, що не відповідає нормам Цивільного кодексу України та не може породжувати обов`язки для однієї чи іншої сторони. З оферти неможливо встановити згоду двох сторін щодо істотних умов договору. Так вбачається, що відповідач 27 квітня 2020 року надав банку оферту на укладення угоди про надання кредиту № 631390516 на підставі договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», після чого у цей же день, банк прийняв пропозицію на укладення угоди про надання кредиту № 631390516, шляхом надання акцепту. Підставою для укладення угоди про надання кредиту є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між відповідачем та банком. Однак така процедура укладання договору суперечить нормам, які викладені в Публічній пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб, оскільки від відповідно до п. 2.3 Публічної пропозиції договір вважається укладеним після отримання банком від клієнта письмової анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банку. У зв`язку із цим, АТ «Сенс Банк» при укладенні договору з відповідачем не дотримав вимог, передбачених чинним законодавством про повідомлення споживача про умов кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, про які він вважав узгодженими. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів, користування кредитною лінією у відповідному розмірі, пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк, наявність заборгованості та не зазначено складові суми заборгованості. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається, за які періоди виникла заборгованість, за які періоди нараховано відсотки і комісію. З анкети-заяви вбачається, що розмір комісії за РКО не погоджено сторонами. Крім того, умова договору про споживчий кредит, укладеного після 10 червня 2017 рок, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частини першої та другої ст. 11, частини п`ятої ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже нарахування та списання комісії у розмірі 1 829, 28 грн є незаконним, і сплачена сума має бути спрямована на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 13 лютого 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 16 лютого 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 20 лютого 2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи /а. с. 40/. 21 лютого 2024 року ухвалою судді відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін у судове засідання /а. с. 41-42/. Разом з відзивом представник відповідача направила засобами поштового зв`язку заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви, окрім вимог позову, також вказав клопотання про розгляд справи за наявними у ній матеріалами без виклику сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, враховуючи їхні заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з врахуванням відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення у справі рішення та задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. ІІІ. Фактичні обставини справи. 19 березня 2023 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір у формі угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631390516. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банка інформації. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового врегулювання спору, 19 березня 2023 року АТ «Сенс Банк» було направлено на адресу відповідача вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишилася без відповіді з боку [PERSON] ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 534 цього ж кодексу передбачає, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами договору, «Тарифами Банку», умовами «Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк», до яких він приєднався, і доводи сторони відповідача такого висновку не спростовують, то станом на 17 липня 2023 року за нею обліковується прострочена заборгованість на загальну суму 159 397, 60 грн, що складається з: 68 307, 09 грн - тіло кредиту, 79 378, 23 грн - прострочене тіло кредиту, 7 701, 06 грн - відсотки за користування кредитом та 4 011, 22 грн - овердрафт; судовий збір - 2 684, 00 грн. Так як відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума заборгованості підлягає стягненню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі - 2 684, 00 грн.

Outcome: approved