Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.05.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З початку 2023 року з відповідачем разом не проживають, як подружжя та спільного господарства не ведуть. У зв`язку з цим, позивач росить розірвати шлюб між нею та відповідачем, строк на примирення просила не надавати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : « [PERSON] ». А також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Згідно ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст.51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно копії свідоцтва про одруження, Серії [NUMBER] , 16.05.1998 року одружилися [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після одруження : « [PERSON] ». З копій свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вбачається, що її батьками є сторони по справі. Відповідно до ч.2 ст.104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1,2\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1211,20грн., то у відповідності до вимог\~ст.142 ЦПК України\~суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 605,60 грн., а також враховуючи приписи\~ст.141 ЦПК України\~- здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 605,60 грн., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст.\~7,\~110-112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved