Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

До суду 22.05.2024 надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , про встановлення факту, який має юридичне значення того, що [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Суд, ухвалою від 24.05.2024 прийняв заяву до розгляду та залучив в якості заінтересованої особи [INFO] , призначив справ до розгляду. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. При визначені підступності та можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства судом було застосовано правовий висновок , зазначений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року по справі N 560/17953/21. Згідно змісту\~ п.116,117\~Постанови неефективним\~є підхід\~до визначення\~юрисдикції спорів\~у судовому\~порядку про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~в залежності\~від їх\~мети звернення\~та наявності\~у заявника\~певних цивільних\~прав та\~обов`язків\~чи виникнення\~публічно-правових\~спорів із\~суб`єктами\~владних повноважень,\~оскільки це\~не сприятиме\~належному способу\~захисту порушеного\~права заявника,\~бо призведе\~до необхідності\~звертатися в\~суди різних\~юрисдикцій з\~доказуванням одних\~і тих\~же обставин,\~подій та\~фактів при\~поданні кожної\~позовної заяви. Отже, Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у\~постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі N 287/167/18-ц\~(провадження N 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі N 290/289/22-ц (провадження N 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами\~ЦПК України. У даному\~випадку предметом\~дослідження суду\~є встановлення\~певного юридичного\~факту який\~встановлює правосуб`єктність\~особи як\~такою яка\~самостійно виховує\~неповнолітню дитину\~що є\~необхідним для\~застосування до\~заявника вимог\~ч.4\~ст.\~23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ для отримання відстрочки від мобілізації, заяв з боку заінтересованих осіб про наявність спору з цього приводу або відомостей про наявність позасудового розгляду вказаного питання до суду не надходило, тому розгляд справи здійснено у порядку Цивільного процесу. \~ \~ \~ \~При розгляді даної справи судом приймається до уваги, що Сімейним Кодексом України ( далі СК ) встановлено порядок визначення місця проживання дитини з одним з батьків , який вирішується самими батьками добровільно або судом у випадку наявності спору ( ст. 160 СК ). У даному випадку , згідно умов Договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, укладеного 08 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мирончук В.В. батьками добровільно узгоджено, що малолітня донька [PERSON] , проживає разом із батьком , який бере на себе обов`язок самостійно утримувати дитину. Водночас відповідно до ч. 4 ст. 23\~Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року\~передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років. Згідно Переліку документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» , що є додатком №5 до відповідного « Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації , на особливий період», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 травня 2024 року №560, визначено, що до документів, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину відносяться рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини. У постанові від 13.06.2018 за результатами розгляду справи №822/2446/17 Верховним Судом було викладено позицію про те, що сам факт розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини з батьком, що передбачає обов`язок батька щодо утримання та виховання дитини, не доводять факт відсутності участі матері у вихованні дитини, тобто не встановлює статусу самостійного виховання, тому цей факт повинен встановлюватись окремо. З наявних у матеріалах справи доказів суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07.11.2016 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. \~ \~ \~ \~Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за однією адресою із батьком, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання. \~ \~ \~ \~Мати дитини [PERSON] , [INFO] у відповідності до довідки № Г5-346606-ф/л від 21.12.2021 року, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує доводи про окреме місце проживання. \~ \~ \~ \~Крім того, 08 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мирончук В.В., зареєстрований в реєстрі за № 963. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 Договору, Батьки домовились, що малолітня донька - [PERSON] , буде постійно проживати разом зі своїм батьком: [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 3.3 вказаного Договору батько зобов`язується: самостійно та повністю утримувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень освіти. \~ \~ \~ \~Згідно з характеристикою [PERSON] , [INFO] , виданою адміністрацією Одеського ліцею «Гармонія» Одеської міської ради від 30.05.2024 року, батько, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дівчинки, дитина забезпечена всім необхідним для навчання, завжди охайно одягнена. Батько приводить та забирає дитину зі школи, завжди цікавиться її успіхами. Він є тою людиною, що приймає найактивнішу участь у житті [PERSON] . Також батько бере активну участь у житті класу. \~ \~ \~ \~З характеристик наданих сусідами [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та іншими знайомими з ним особами вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , батько самостійно виховує та утримує дитину, дитина завжди охайна та ввічлива, про матір дитини нічого їм невідомо, та вони її ніколи не бачили. \~ \~ \~ \~Згідно із заявою заінтересованої особи [PERSON] від 11.06.2024 року, остання підтвердила що їх спільна з [PERSON] дочка проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Також зазначила, що у зв`язку зі станом війни на даний час не отримує доходу та перебуває у важному матеріальному становищі, у зв`язку з чим не може надавати доньки будь-якої матеріальної допомоги. У зв`язку з відсутністю роботи в Україні, в липні-серпні 2024 року планує виїхати до Республіки Молдова до своїх родичів та готує відповідні документи. За таких обставин підтверджує факт, що [PERSON] перебуває на повному матеріальному утриманні [PERSON] та він самостійно здійснює її виховання. \~ \~ \~ \~Зазначені вище обставини дають змогу суду прийти до висновку про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . \~\~

Outcome: approved