Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до 1/8 частини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2015 року, було розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають двох дітей неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 14 вересня 2023 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/2698/23 було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідно її віку, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2023 року і до досягнення дочкою повноліття. Однак наразі існують об`єктивні підстави та передумови для звернення до суду із позовом про зменшення аліментів, зважаючи на наступне. 14 червня 2019 року позивач [PERSON] одружився з [PERSON] [INFO] у позивача народилася дочка [PERSON] . Позивач забезпечує утримання своєї нової сім`ї, внаслідок чого несе відповідні матеріальні витрати. До того ж, на повному матеріальному забезпеченні позивача перебуває старший син від першого шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який навчається на денній формі навчання у Вінницькому національному аграрному університеті та проживає у гуртожитку університету, а відтак не має можливості заробляти самостійно і потербує матеріальної допомоги. Крім того, позивач також утримує своїх батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьки позивача є пенсіонерами, а відтак і непрацездатними особами відповідно до ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, на даний час позивач несе витрати по утриманню не лише спільної із відповідачкою дочки, а й молодшої дочки від другого шлюбу, спільного із відповідачкою повнолітнього сина, який продовжує навчання, та своїх непрацездатних батьків, тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, у відповідності до якої уточнив свої позовні вимоги, а саме просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини. Справу розглядати у його відсутність, уточнені вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , відповідно до поданої заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи проводити у її відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що\~ учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом встановлено, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2015 року, було розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають двох дітей неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 14). 14 вересня 2023 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/2698/23 було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідно її віку, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2023 року і до досягнення дочкою повноліття (а.с. 12). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Позивач у своїй позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину посилаючись на те, що 14 вересня 2023 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/2698/23 було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідно її віку, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2023 року і до досягнення дочкою повноліття (а.с. 12). 14 червня 2019 року позивач [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с. 15) [INFO] у позивача народилася дочка [PERSON] (а.с. 16). Позивач забезпечує утримання своєї нової сім`ї, внаслідок чого несе відповідні матеріальні витрати. До того ж, на повному матеріальному забезпеченні позивача перебуває старший син від першого шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який навчається на денній формі навчання у Вінницькому національному аграрному університеті та проживає у гуртожитку університету, а відтак не має можливості заробляти самостійно і потербує матеріальної допомоги. Син [PERSON] у вільний від навчання час постійно проживає з батьком та його новою сім`єю, про що свідчить акт про проживання або перебування особи за даною адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 18). Позивач [PERSON] влаштував сина [PERSON] на військову кафедру у Національному університеті біоресурсів і природокористування України (яка відкрита при Вінницькому національному аграрному університеті), що підтверджується контрактом № 150 від 04.10.2023 р. Згідно умов даного контракту його загальна вартість складає 39400 грн. та позивач одноособово здійснює оплату по ньому. Також позивач сплачує проживання сина у гуртожитку (а.с. 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40). Крім того, позивач також утримує своїх батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьки позивача є пенсіонерами, а відтак і непрацездатними особами відповідно до ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 42, 43, 44). Крім цього, судом встановлено, що заборгованість по аліментах на утримання дочки [PERSON] відсутня. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] наразі проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України та отримує високий стабільний дохід в розмірі 27667,25 грн., (а в окремі місяці ще й додаткову винагороду), про що свідчить довідка про грошове забезпечення та інші виплати (а.с. 53). А відтак, відбулися і зміни в матеріальному становищі отримувача аліментів в сторону покращення, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України теж має враховуватися при визначенні розміру аліментів. Враховуючи вищезазначені норми СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення на утримання дочки [PERSON] . При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що в зв`язку зі зміною сімейного стану позивача та збільшенням матеріальних витрат на утримання 5 осіб, які перебуваєть на його утриманні дочки [PERSON] , дочки [PERSON] , сина [PERSON] та батьків позивача, то розмір витрат на них має бути рівнозначним, виходити з принципів рівності та справедливості, тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої дочки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. При цьому, варто зазначити, що відповідач у поданій заяві не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved