Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

25 грудня 2023 року АТ «ОТП Банк» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №2013704458 в сумі 50\~357, 45 грн., з яких: 31\~000 грн. заборгованість по тілу, 19\~357, 45 грн. заборгованість по відсотках. В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилався на укладення 14.10.2016 між ним та відповідачем кредитного договору №2013704458, за умовами якого останній отримав споживчий кредит на придбання товарів на певну суму зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, строком на 9 місяців із зобов`язанням його повернути та сплачувати відсотки, не виконання відповідачем свого зобов`язання, внаслідок чого він вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, представник позивача розгляд справи просив здійснювати за його відсутності, відповідач причину неявки не сповістив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладено справи, - судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, відсутні підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 14.10.2016 між позивачем та відповідачем укладений кредитний Договір №2013704458 (далі: Договір), який за правовою природою є змішаним договором, який включає кредитний договір та договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно з пункту 1.1. Договору кредит видається позичальнику у загальному розмірі 2\~989, 77 грн. на цільове використання кредиту: на придбання товару, строком на 9 місяців, розмір процентної ставки 0,01 %. Дата остаточного повернення кредиту 14.07.2017, строк, на який надається кредит, визначений графіком платежів. АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку та надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок, відкритий за заявою відповідачки, був встановлений кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Відповідно до п.1.2. Договору банк надає позичальнику споживчий кредит. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком №1 «Графік платежів». Банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надав відповідачу відповідну суму кредитних коштів. Відповідач свої обов`язки за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 50 357, 45 грн., з яких: 31 000 грн. заборгованість по тілу, 19 357, 45 грн. заборгованість по відсотках. 10.10.2023 відповідачу позивачем направлена досудову вимогу щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, проте вона залишена без задоволення, внаслідок чого позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про її стягнення в примусовому порядку. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, суд вважає, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у анкеті-заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Після підписання Договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором №2013704458 в сумі 50 357, 45 грн., з яких: 31 000 грн. заборгованість по тілу, 19 357, 45 грн. заборгованість по відсотках. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 50 357, 45 грн., з яких: 31 000 грн. заборгованість по тілу, 19 357, 45 грн. заборгованість по відсотках. За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved