Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач звернулись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.06.2020 між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № CLAU-17664, за умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Peugeot 3008", державний номер [NUMBER] . 22.12.2020 у місті Києві по проспекту Степана Бандери, 24-Д, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Peugeot 3008", державний номер [NUMBER] та автомобіля "Mercedec-Benz", державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 03.02.2021 постановою Оболонського районного суду міста Києва, по справі №756/699/21, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 05.01.2021 до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування звернулась [PERSON] . У подальшому 20.01.2021 ТДВ «СК «Віді-Страхування», на підставі заяви про страхове відшкодування, страхового акту та рахунку, враховуючи дані звіту про оцінку КТЗ, було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 66129,61грн. Зазначають, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП, була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». 30.08.2021 рішенням Господарського суду м. Києва, по справі № 910/7044/21, стягнуто з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 41768,97грн. Оскільки особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати, для повного відшкодування завданою нею шкоди, зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, просять стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» різницю в розмірі 24360,64грн. 06.10.2023 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 06.10.2023, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 06.10.2023 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін за адресою місця реєстрації, що підтверджується відомостями з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА ( [ADDRESS] ). Однак у суду відсутнє підтвердження про належене повідомлення відповідача. 18.12.2023 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва, з метою уникнення порушення прав відповідача на справедливий суд, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 15.04.2024 до суду від представника [PERSON] - адвоката Герасимовської Н.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що в рішенні Господарського суду м. Києва від 30.08.2021, по справі №910/7044/21, за позовом ТДВ «СК «Віді-Страхування» до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» про стягнення 63529,61грн, встановлено, що заперечуючи проти суми страхового відшкодування ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у відзиві на позовну заяву зазначає, що в Звіті про оцінку КТЗ, виконаному ФОП [PERSON] на замовлення ТДВ «СК «Віді-Страхування», вказана вартість відновлюваного ремонту автомобіля "Peugeot 3008", державний номер [NUMBER] , без урахування коефіцієнта зносу 68020,24грн, а з урахуванням коефіцієнта, який зазначений у Звіті, де Ез =0,572 та становить 44368,97грн. Окрім того ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» надавало свій розрахунок страхового відшкодування, де зазначено, що коефіцієнт зносу автомобіля "Peugeot 3008", становить 57,20 та з урахуванням зносу та розміру франшизи сума страхового відшкодування складає 41769,97грн. Таким чином у Звіті про оцінку КТУ, виконаному ФОП [PERSON] на замовлення ТДВ «СК «Віді-Страхування», вартість відновлюваного ремонту автомобіля Peugeot 3008", державний номер [NUMBER] , без коефіцієнта зносу 68020,24грн, а з урахуванням коефіцієнта, який зазначений у вищезазначеному звіті до Ез 0,572 та становить 44368,97грн. Зважаючи на це, вимоги позивача про виплату йому різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», а саме 24360,64грн є безпідставними, а сам позивач є таким, що отримав страхове відшкодування у повній мірі з урахуванням фактичного зносу автомобіля та з дотриманням принципу відсутності збагачення у відносинах із відшкодуванням шкоди. Крім того, у відзиві зазначено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2021, встановлено, що [PERSON] працює водієм ТОВ «Океаніка Ложджистік». А у такому випадку, якщо роботодавець є власником автомобіля та передав у користування своєму водієві, який має трудовий договір з роботодавцем, транспортний засіб для виконання останнім своїх трудових обов`язків, то за шкоду завданою потерпілому, повинен відповідати саме роботодавець. Таким чином, відповідач не повинен відшкодовувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем), оскільки він не є власником такого транспортного засобу, чи іншим його законним володільцем. На підставі наведеного просять відмовити в задоволенні позову та стягнути з ТДВ «СК «Віді-Страхування» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00грн. 15.04.2024 до суду від представника [PERSON] - адвоката Герасимовської Н.М. надійшла заява при вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 25.04.2024 до суду від ТДВ «СК «Віді-Страхування» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.02.2021, в якому чітко зазначено, що своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Звертають увагу, що ТДВ «СК «Віді-Страхування» не отримувало страхове відшкодування по даному ДТП ні від винної особи (відповідача), ні від страховика відповідача. Вказують, що у відзиві все вірно вказано, що на застрахований транспортний засіб, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, повинно було бути нараховано коефіцієнт зносу, який відповідно до законодавства був розрахований та зазначений у Звіті про оцінку КТЗ. Даний коефіцієнт був вирахуваний з фактичних витрат на ремонт застрахованого транспортного засобу, та даний розрахунок був покладений в розмір відшкодування ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/7044/21. Тобто, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - Позивачу) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Щодо подання позову до неналежного відповідача зазначають, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підставі яких можна було б би встановити, хто є власником автомобіля "Mercedec-Benz", державний номер [NUMBER] , а також докази, які б свідчили про те, що вказаний автомобіль належав ТОВ «Океаніка Лоджистік» на відповідній правовій підставі. Крім того, матеріали цієї справи не містять будь-яких доказів, які підтверджують факт існування трудових відносин між відповідачем та ТОВ «Океаніка Лоджистік», а також того, що вказана ДТП відбулася під час виконання зазначеною фізичною особою своїх трудових (службових) обов`язків. Вказані обставини також не були встановлені ні рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 по справі № 910/7044/21, ні постановою Оболонського районного суду міста Києва від 03.02.2021 по справі № 756/699/21, ні рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 по справі №910/635/23. На підставі вищенаведеного просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 06.05.2024 до суду від ТДВ «СК «Віді-Страхування» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, відповідно до якого просять зменшити розмір витрат, за надання правової допомоги адвокатом Герасимовською Н.М., відповідачу [PERSON] , з 13000,00грн до 0,00грн. Представник позивача ТДВ «СК «Віді-Страхування» - адвокат Гречкосій А.В. в судове засідання, призначене на 23.05.2024 не з'явилась. Подала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.05.2024 не з'явився. Від його представника - адвоката Герасимовської Н.М. до суду надійшла заява з проханням слухати справу у відсутності сторони відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 04.06.2020 між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № CLAU-17664, за умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Peugeot 3008", державний номер [NUMBER] . 22.12.2020 в місті Києві по проспекту Степана Бандери, 24-Д, водій [PERSON] , керуючи автомобілем "Mercedec-Benz", державний номер [NUMBER] , з напівпричепом "Fahrzeugbau", державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем "Peugeot 3008", державний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. 03.02.2021 постановою Оболонського районного суду міста Києва, по справі № 756/699/21, водія автомобіля "Mercedec-Benz", державний номер [NUMBER] , з напівпричепом "Fahrzeugbau", державний номер [NUMBER] , [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не потребує доведенню. 26.12.2020 ФОП [PERSON] на замовлення ТДВ «СК «Віді-Страхування» було зроблено Звіт про оцінку КТЗ № 05-23/12, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту КТЗ «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] , з урахування ПДВ, становить 68020,24грн. Вартість відновлюваного ремонту КТЗ «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та урахуванням ПДВ становить 44368,97грн. Ринкова (дійсна) вартість «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] , без обліку аварійних пошкоджень, становить 329149,82грн. 05.01.2021 [PERSON] звернулася до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування. 15.01.2021 ТДВ «СК «Віді-Страхування» склав Страховий Акт № 8063, у якому була визначена сума страхового відшкодування - 66 129,61грн (у тому числі ПДВ). 20.01.2021 ТДВ «СК «Віді-Страхування», на підставі Заяви, Страхового Акту № 8063 та Рахунку № ВТпС-0020634 від 18.12.2020, з урахуванням даних звіту про оцінку КТЗ №02-26/12, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 66129,61грн, що підтверджується платіжним дорученням № 248 від 20.01.2021. 30.08.2021 Господарським судом м. Києва, по справі № 910/7044/21, було ухвалено рішення за позовом ТДВ «СК «Віді-Страхування» до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 41768,97грн. 15.03.2023 Господарським судом м. Києва, по справі № 910/635/23, було відмовлено в задоволенні позову ТДВ «СК «Віді-Страхування» до ТОВ «Океаніка Лоджистік» у відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 24360,64грн. Оскільки позивачем не доведено належними доказами того, що на момент вчинення ДТП, власником або належним володільцем автомобіля "Mercedec-Benz", державний номер [NUMBER] , було ТОВ «Океаніка Лоджистік», а також те, що вказана ДТП відбулась саме під час виконання [PERSON] його трудових (службових) обов`язків з ТОВ «Океаніка Лоджистік». Крім того, в рішенні суду, по справі № 910/635/23, встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Mercedec-Benz", державний номер [NUMBER] , з напівпричепом "Fahrzeugbau", державний номер [NUMBER] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, застрахована ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5085270, яким передбачено, що франшиза за ним становить 2600,00грн. Спеціальним законом, який регулює порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтями 7, 8 Закону України «Про страхування» визначено, що до видів обов`язкового страхування відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до положення ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», регламентує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є така сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових плат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Нормою статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.36.2 ст.36 вищевказаного Закону, Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову в його здійсненні. Має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Нормою п. 36.6 ст. 36 цього Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно із приписів п. 38.1.1 ст.38 вищевказаного Закону, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Отже, позивач, як страховик потерплої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування і відповідно до умов, визначених у ньому, здійснив відшкодування потерпілому завданих збитків у повному обсязі у зв`язку з чим, відповідно до чинного законодавства, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди, тобто відповідача у даній справі. Зокрема суд відхиляє доводи відповідача, що [PERSON] є неналежним відповідачем. Оскільки ні рішеннями Господарського суду міста Києва в справах №910/7044/21 від 30.08.2021 та №910/635/23 від 15.03.2023, ні під час розгляду цієї справи суду не надано будь-яких доказів на підтвердження факту існування трудових відносин між [PERSON] та ТОВ «Океаніка Лоджистік», а також того, що вказана ДТП відбулась під час виконання відповідачем своїх трудових (службових) обов`язків. Зокрема стороною відповідача не надано суду: наказ про прийняття на роботу, наказ про звільнення, наказ про здійснення трудової діяльності, довідки про нарахування та виплату заробітної плати, наявність трудового договору, допущення працівника до роботи, виконання трудової функції та обсягу робіт, тощо. Враховуючи те, що стороною відповідача не доведено належними доказами того, що на момент вчинення зазначеної ДТП відбулася під час виконання [PERSON] його трудових (службових) обов`язків з ТОВ «Океаніка Лоджистік», тому позов заявлений до належного відповідача, а саме до заподіювача шкоди. До того ж відповідно до положення ст. 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Таким чином суд приймає та визнає, що Звіт про оцінку КТЗ 05-26/12 від 26.12.2020 складений ФОП [PERSON] щодо калькуляції автомобіля «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] є належним та допустимим доказом щодо визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля, оскільки не викликає сумнівів щодо правильного використання нормативно-правових актів та інформаційних джерел із застосування Методики товарознавчої експертизи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи із аналізу зазначених вище норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (висновком) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N1074/8395 (з відповідним змінами). У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20). Зважаючи на вимоги чинного законодавства України, з огляду на те, що під час розгляду справи не було отримано доказів, які свідчать про виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором страхування та оспорювання відповідачем суми збитку, зазначеному у рахунку, вимоги позивача щодо стягнення суми в розмірі 24360,64грнзнайшли своє обґрунтування та підлягають задоволенню. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення управах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2684,00грн.

Outcome: approved