Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.11.2023 року між ним, [PERSON] , та [PERSON] (далі Відповідачем),\~\~було укладено Договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 1 200 доларів США 00 центів, а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказану грошову суму до 26.11.2007 року, зі сплатою за кожен день користування коштами по 60 доларів США 00 центів. Факт надання позивачем відповідачу позики підтверджується власноруч написаною розпискою від 21.11.2023 року. Однак, відповідач борг не повернув у домовлений строк 26.11.2023 року. В подальшому відповідач визнавав наявність боргу, та 24.12.2023 року повернув лише 1500 грн. 00 коп. тобто відповідачем було повернуто позивачу лише 39,90 доларів США (1500 грн. 00 коп. /37, 5964 офіційний курс = 39,90 доларів США). У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] на свою, [PERSON] , користь суму заборгованості за Договором позики від 21.11.2023 року у загальному розмірі 1 460 доларів США 10 центів та судовий збір у розмірі 1 211 грн. 21 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав суду відповідну заяву. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання\~не з`явився,\~\~про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду\~\~не надходило. У відповідності до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до\~норм ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 21.11.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було\~укладено Договір\~позики.\~Відповідно до умов Договору позивач надав відповідачу у позику 1 2000 доларів США 00 центів, а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказану грошову суму до 26.11.2023 року зі сплатою за кожен день користування коштами по 60 доларів США 00 центів. Факт отримання\~відповідачем [PERSON] від [PERSON] позики у розмірі 1\~200 доларів США 00 центів підтверджується власноруч написаною розпискою від 21.11.2023 року. Суд зазначає, що письмова форма договору позики з огляду на їх реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Судовим розглядом встановлено, що відповідачем було повернуто позивачу 24.12.2023 року суму у розмірі 1500 грн. 00 коп., тобто 39,90 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 24.12.2023 року становить: 1 долар США = 37, 5964 гривень. Таким чином наполягає на тому, що в порушення умов Договору позики від 21.11.2023 року, відповідач свої зобов`язання належним чином у повному обсязі не виконав, тобто допустив прострочення повернення сум позики та сплати процентів за користування позикою, внаслідок чого за ним, [PERSON] , виникла заборгованість, яку позивач обраховує станом на 30.12.2023 року у розмірі 1\~460 доларів США 10 центів: з яких 1200 доларів США тіло позики та 260 доларів США проценти за користування такою позикою. Оскільки відповідач у добровільному порядку своїх договірних зобов`язань перед позивачем не виконує, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. За змістом ч. 1\~ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір позики, за умовами якого відповідач зобов`язувалася \~прийняти позику, та повернути її у визначений договором строк. Доказів повернення вказаної грошової суми в іноземній валюті позивачеві матеріали справи не містять.\~\~ Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України). Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу,\~якщо інший порядок її визначення не встановлений договором\~або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). У разі отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний,\~якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку саму суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику (ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України). В даному випадку розписки від 21.11.2023 року містять посилання на боргове зобов`язання саме в іноземній валюті - у доларах США, без визначення будь-яких умов щодо повернення такої позики в національній або інші валюті. Відтак, оскільки факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджено оригіналом розписки, і обставина не повернення у повному обсязі позики не спростована відповідачем шляхом подання належних, допустимих та достатніх доказів на адресу суду, то із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом позики саме в іноземній валюті, за Договором позики від 21.11.2023 року. Щодо стягнення процентів за договором позики, суд зазначає про наступне. Згідно\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача процентів на підставі\~ст.1048\~ЦК України підлягає задоволенню, оскільки правові підстави такого стягнення прямо передбачені договором. З огляду на вказані вимоги матеріального закону та встановлені судом фактичні обставини справи,\~\~суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення за Договором позики\~\~від 21.11.2023 року із відповідача на користь позивача суму у загальному розмірі\~1\~460 доларів США 10 центів, що складається із суми основного боргу у розмірі 1200 доларів США та процентів у розмірі 260 доларів США 10 центів (300 доларів США 39,90 доларів США = 260 доларів США 10 центів). Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ VІ.\~Розподіл судових\~витрат між\~сторонами Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1211 грн. 21 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved