Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин між батьком та сином, заінтересовані особи: [PERSON] , Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна, в якій просив суд встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є рідним сином свого батька [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування заяви зазначив, що 11 вересня 2000 року його батьку - [PERSON] було видано паспорт громадянина України серія [NUMBER] , в якому прізвище вказано як « [PERSON] ». 27 лютого 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявникові було повторно видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] , де в графі «батько» прізвище батька вказано як « [PERSON] ». 01 березня 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Лариси Євгеніївни з метою посвідчення договору дарування квартири [ADDRESS] , між ним та батьком без сплати податку. Того ж дня, приватним нотаріусом видано заявнику листа за про позбавлення його можливості посвідчити договір датування квартири сплати податку у зв`язку з тим, що у наданому свідоцтві про народження батько вказаний як « [PERSON] », а в паспорті [PERSON] вказаний як « [PERSON] ». Заявник зазначає, що я є рідним сином свого батька, але в свідоцтві про народження серії [NUMBER] . виданого повторно Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в графі «батько» прізвище батька вказано як « [PERSON] », а в його паспорті прізвище вказано як « [PERSON] ». З метою звернення до нотаріуса та посвідчення договору дарування квартири без сплати податку, заявник просив встановити факт родинних зв`язків з [PERSON] . У поясненнях щодо заяви [PERSON] зазначив, що дійсно є батьком [PERSON] , вимоги викладені в заяві останнього підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна пояснення щодо заяви не подавала. В судове засідання учасники справи не з`явилися, заявник та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Від приватного нотаріуса заяв про відкладення розгляду справи не надходило, остання була повідомлена про судове засідання належним чином, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] у м. Харкові народився [PERSON] , про що 19 липня 1973 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено актовий запис № 6207, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим повторно Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27 лютого 2024 року, серія [NUMBER] (а.с. 3). У Свідоцтві про народження у графі батько зазначено « [PERSON] ». Відповідно до Запису акта про народження № 6207 від 19 липня 1973 року у графі «Відомості про батька» [PERSON] , [INFO] , зазначено: « [PERSON] , [INFO] , національність українець» (відомості зазначено російською мовою). Відповідно до\~паспорта громадянина\~України серія\~ [NUMBER] ,\~виданого 11\~вересня 2000\~року,\~прізвище [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зазначено як\~« [PERSON] ». У паспорті громадянина України № [NUMBER] від 26 лютого 2018 року прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». В матеріалах справи містяться письмові пояснення [PERSON] , в яких останній підтверджує те, що [PERSON] є його рідним сином, а він відповідно є його батьком. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом. За зальним правилом, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Частиною першою статті 293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження суд може розглянути і вирішити питання встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт 5 частини другої статті 293 та пункт 1 частини першої статті 315 ЦПК України), при цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України). При цьому, справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17. Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Системний аналіз вищевикладених норм ЦПК України дає суду підстави для висновку про те, що справам окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, притаманні такі ознаки, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження, конкретна мета встановлення факту, а також його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Тобто, заявник повинен надати докази того, що станом на час розгляду справи встановлення певного факту має юридичне значення для його суб`єктивних матеріальних прав. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Л.Є. № 24/01-16 від 01 березня 2024 року вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою посвідчення договору дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , без сплати податку на підставі п. 2.1 ст. 174 Податкового кодексу України, однак в наданому Свідоцтві про народження батько вказаний як « [PERSON] », а в [PERSON] зазначений як « [PERSON] », що позбавляє можливості посвідчити договір дарування квартири без сплати податку. Для підтвердження родинних відносин рекомендовано звернутися до суду. Статтею 174 Податкового кодексу України встановлено правила оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав. Відповідно до п. 174.6 ПК України об`єкти дарування, зазначені в пункті 174.1 цієї статті, подаровані платнику податку іншою фізичною особою, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини. Згідно з пп. а) п. 174.1 ст. 174 ПК України до об`єктів спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування відносяться об`єкти нерухомості, неподільні об`єкти незавершеного будівництва/майбутні об`єкти нерухомості, подільні об`єкти незавершеного будівництва. Відповідно до пп. 2.1 п. 174.2 ст. 174 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення. Таким чином, встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації свого права на посвідчення договору дарування квартири без сплати податку. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а також позицію заявника та заінтересованої особи, які особисто підтвердили що є рідним сином та батьком, суд дійшов висновку, що не викликає та обставина, що [PERSON] є батьком [PERSON] , оскільки їхні прізвища відрізняються лише однією буквою, що в свою чергу зумовлено особливістю перекладу прізвища « [PERSON] » з російської на українську мову, окрім того, по-батькові заявника відповідає імені заінтересованої особи - [PERSON] , а у актовому записі про народження [PERSON] зазначено батьком « [PERSON] » (російською), [INFO] , що відповідає даті народження заінтересованої особи - [PERSON] . Враховуючи, що з наявних в матеріалах справи доказів встановлено обставини, викладені в заяві, зокрема, що [PERSON] є сином [PERSON] , а також ту обставину, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки сприяє реалізації права на посвідчення договору дарування квартири без сплати податку, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту.

Outcome: approved