Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач являється матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. На даний час вихованням синів займається він. Враховуючи байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, долі та здоров`я малолітніх дітей, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, проте попередньо через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явилась, подала заяву (зареєстрована за вх. 5041/24 від 28.05.2024) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Уповноважений представник третьої особи-Органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явився, при цьому сільський голова Іванівської сільської ради М.Кулик подав заяву про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, проти задоволення заяви не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Так, [PERSON] народився [INFO] в с. Пиків Калинівського району Вінницької області. Батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 16.05.2013 виконкомом Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницькоїї області 16.05.2013 серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] в с. Пиків Калинівського району Вінницької області. Батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.09.2014 виконкомом Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницькоїї області 22.09.2014 серії [NUMBER] . Малолітні діти проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 28.02.2024. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини від 27.05.2024 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] », комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Іванівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви, наданої відповідачем, остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких вона є. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх дітей, не виявляє турботи та інтересу до їхнього життя та здоров`я, не відвідує їх за місцем перебування, не надає підтримки, в тому числі матеріальної, не створює належних житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов для проживання дітей. Таку поведінку матері суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання малолітніх дітей, байдужість до їх долі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання своїх дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що до відповідача [PERSON] слід застосувати крайній захід впливу-позбавлення батьківських прав та позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). За вказаних обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частин 1, 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved