Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

27.05.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, у якій вона просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] , чоловічої статті, який народився [INFO] у місті Севастополь, Автономна Республіка Крим, України, від батьків: мати [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Севастополь, громадянка України, батько [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Севастополь, громадянин України. Ухвалою суду від 28.05.2024 року вищезазначену заяву залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення недоліків. На адресу суду 04.06.2024 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків заяви про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2024 року відкрито провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.03.2023 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Консульством України в місті Анталія, Турецька Республіка, актовий запис №20, серія [NUMBER] . [INFO] від шлюбу заявників народилась дитина - [PERSON] . Місце народження дитини є місто Сімферополь Автономної Республіки Крим, що на момент народження та на даний час є окупованою територією України. Про народження дитини ГБУЗ Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок № 2» [PERSON] було видане медичне свідоцтво про народження серії № [NUMBER] від 12.07.2024 р. Ст. 122 ч. 1 Сімейного кодексу України, встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов?язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 р., особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім?я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов?язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Пунктом 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. На підставі вищевказаних норм законодавства України, заявники мали бажання виїхати на підконтрольну територію України для того, щоб зареєструвати народження доньки та відповідно отримати свідоцтво про народження державного зразка, однак з суб?єктивних причин не мали такої можливості. В зв?язку з тим, що дитині потрібно було оформити документи, заявники були вимушені звернутись для реєстрації народження дитини до органів окупаційної влади. 19 квітня 2024 року Відділом запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАС міста Севастополя було видано свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №110249920000400277007. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] , матір?ю - [PERSON] . Згідно п.п. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Таким чином, суд роз`яснює, що вищезазначене свідоцтво про народження [PERSON] , є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров?я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров?я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. За відсутності документа закладу охорони, затвердженого зразка або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження дитини, підставою для проведення реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. [PERSON] медичне свідоцтво про народження дитини було видано органами окупаційної влади м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, а тому воно не відповідало вищевказаній формі, яка затверджена нормами чинного законодавства України. Вказане медичне свідоцтво [PERSON] віддала до Відділу запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя, де було видано свідоцтво про народження дитини. Таким чином, судом встановлено, що заявники не мають на даний час законних підстав для проведення державної реєстрації народження дитини у органах РАЦС України, а тому вони звернулись до суду з даною заявою про встановлення факту народження їх дитини. Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р., місто Севастополь є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід?ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частинами 1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. У частині 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявникам для державної реєстрації народження їх дитини, оскільки дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об?єктивні перешкоди. Таким чином, єдиною процедурою державної реєстрації народження у даному випадку для заявників є реєстрація народження їх сина на підставі рішення суду. У ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України зазначено, що цивільні права і обов?язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім?ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях заявників у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв?язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Отже, зазначеним законом заявників звільнено від сплати судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved