Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», в особі директора Лазепка В.І., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Свою позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що 25.01.2022 між позивачем та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1828931 від 25.01.2022 в електронній формі. Позивачем належним чином виконані умови Договору про споживчий кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Відповідно до п. 1.1, 1.5 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 08.11.2023 становить 18000,00 грн, з яких: 6000,00 грн - основний борг, 12000,00 грн - заборгованість по відсоткам, Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, відповдіач взяті на себе зобов`язання по Договору про споживчий кредит не виконав. Враховуючи викладене, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.11.2023 року у справі відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, що підтверджується Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225. 25.01.2022 між позивачем та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1828931 в електронній формі. Як вбачається з п. 1.1. укладеного між позивачем та відповідачем Договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 6000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатии проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається на 30 днів. Згідно з п. 1.4. Договору позики, дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між позичальником і позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 6000,00 грн, що підтверджується повідомленням № 227/11 від 08.11.2023 ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Відповідно до п. 1.5. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 0,95 процентів від суми позики, але не менше ніж 50,00 грн за перший день користування позикою; 0,95 процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3. цього Договору. При цьому нарахування процентів проводить в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. На момент виникненя спірних правовідносин порядок отримання та надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товаритсвом з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» № 60 від 30.12.2020, які розміщуються на офіційном сайті позивача https://creditup.com.ua Положеннями п. 7.1, 7.2 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Пунктом 7.6 Правил передбачено, що у разі уклавши цей договір позичальник автоматично стає учасником Програми лояльності, умови якої регламентуються Офіційними правилами програми лояльності та невідємною частиною Правил надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватися Правил програми лояльності текст яких розміщено на Сайті позикодавця. Положеннями п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрова послідовності, що додаються до інших елетронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Пунктом 6.8. Правил встановлено, що Заявник погоджується на використання у всіх відносинах, що засновані на першому Договорі позики та на всіх наступних договорах позики, інших договірних угодах, що можуть бути укладені між Заявником та Товариством свого логіну та Паролю Особистого кабінету в якості аналога власноручного підпису між Товариством та Заявником. Згідно п. 7.5. заявник надав безвідкличну та безумовну згоду на передчачу Товариству свого Логіну та Паролю Особистого кабінету в якості аналога власноручного підпису між Товариством та заявником. Таким чином, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», Правил наданння грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, власнивих звичайному електронному цифровому підпису без одноразового ідентифікатору. У встановленому п.п. 4.1., 4.2. Правил порядку, відповідач оформив Заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також фото останнього. На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено Договір позики в електронній формі. Пунктом 1.6. Договору позики встановлено, що невід`ємною частиною Договору є Правила. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка станом на 08.11.2023 складається із суми позики - 6000,00 грн. та процентів від суми позики, щоденно, за кожен день корисутвання позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору. Відповідно до п. 1.3. договору, строк позики за цим договором починається з 25.01.2022 та складає 30 днів, позика має бути повернута згідно таблиці обчислння загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит до 24.02.2024. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного в договорі строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а відтак в іншій частині позовних вимоги, слід відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 894,58 грн.

Outcome: partial