Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Адвокаткою Ткаченко Н.М. до суду був поданий позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - служба у справах дітей виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , а також щомісячно стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , від яких у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої серії [NUMBER] від 31.05.2023 батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . З вересня 2023 року відповідачка вибула з місця фактичного проживання, що за адресою: [ADDRESS] , повідомивши, що проживати з позивачем та спільною дитиною більше не має бажання, тому не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , що підтверджує нотаріально посвідчена заява відповідачки [PERSON] / від 08.01.2024 року, зареєстрована в реєстрі за №25. [PERSON] веде здоровий спосіб життя, не має судимості, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, має достатнє матеріальне становище та має можливість забезпечити нормальний та гармонійний розвиток дитини. В свою чергу, мати дитини [PERSON] з дочкою [PERSON] не спілкується взагалі, участі у вихованні дитини не приймає, не дбає про її фізичний та розумовий розвиток, не надає матеріальної допомоги та фактично протягом останнього часу мати жодного разу не проявила своєї материнської любові до дитини, не приїжджала побачити, що останню завжди травмувало, тому позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні позивач та його представниця - адвокатка Ткаченко Н.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, акцентуючи увагу суду на повній відсутності у відповідачки [PERSON] материнського інстинкту. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву до суду, в якій просив розглянути справу за відсутності представника служби та при винесенні рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області та виключно інтереси дитини (а.п.46). Допитана в судовому засіданні у присутності педагога в якості свідка неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що з вересня 2023 року її мати покинула їх з батьком та поїхала влаштовувати своє нове життя, але ще за часів, коли вона проживала з ними, [PERSON] постійно ображала, била та знущалася зі своєї дитини, тому [PERSON] повністю підтримує позов батька і також просить, щоб її матір позбавили батьківських прав, оскільки вона взагалі не цікавиться життям своєї дитини, не проявляє своєї материнської любові, не займається вихованням дівчинки, не приділяє їй належної уваги, після виїзду за кордон мати жодного разу не приїхала побачити доньку, тому дівчинка розуміє, що не потрібна своїй матері, що завдає їй сильного душевного болю та страждань, тому нині вона вже сама не хоче спілкуватися з мамою. Педагог [PERSON] , яка є класним керівником неповнолітньої [PERSON] , також підтвердила, що за весь час навчання дитини у Прилуцькому ліцеї №14 Прилуцької міської ради Чернігівської області вона жодного разу не бачила матір [PERSON] та не спілкувалася з нею, оскільки остання не відвідує батьківські збори та взагалі не цікавиться дитиною, не приділяє їй належної уваги та виховання, у зв`язку з чим [PERSON] відвідує психолога, а вихованням дівчинки займається виключно її батько - [PERSON] , який приймає активну участь у житті класу та школи, постійно цікавиться успіхами дитини та регулярно відвідує школу, реагує на всі рекомендації класного керівника і тільки батько забезпечує все необхідне для повноцінного розвитку і навчання дівчинки. Вислухавши пояснення позивача та його представниці, покази свідка та думку подагога, а також дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 31.05.2023, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.п.9). Як вбачається з копії заяви відповідачки [PERSON] від 08.01.2024, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Новіковою Н.М. та зареєстрованої в реєстрі на №25, вона не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , а також не заперечувала щодо стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Ніяких претензій до батька дитини [PERSON] вона не має. Також просила проводити розгляд даної справи у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області за її відсутності, а позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі (в.а.9-10). Згідно з копією довідки-характеристики 024/1-09 №443 від 20.02.2024, виданої комітетом самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , за час його проживання за даною адресою останній зарекомендував себе з позитивної сторони, спиртні напої та наркотичні речовини не вживає, сусіди відгукуються про нього як про співмешканця, який не відрізняється від інших, громадський порядок не порушує, з сусідами підтримує дружні добросусідські відносини, користується повагою серед близьких друзів та знайомих, має доньку - [PERSON] , у вихованні якої приймає активну участь, скарги на його поведінку від співмешканців до комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону не надходили (а.п.11). Відповідно до копії витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] станом на 20.02.2024 на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.п.11-а). Як вбачається з довідки від 01.03.2024, виданої психоневрологічним відділенням поліклініки КНП «Прилуцька ЦМЛ», [PERSON] , [INFO] , за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався (а.п.12). Згідно з довідкою, виданою 01.03.2024 завідувачкою Прилуцького наркологічного диспансерного відділення Пономаренко І.В. , [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря нарколога не перебуває та за наркологічною допомогою не звертався (а.п.12). Довідкою №148 від 22.02.2024 року, виданою в/ч [NUMBER] , підтверджується, що [PERSON] є військовослужбовцем і нараховане йому грошове забезпечення за період з 1 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року становить 161458,15 грн (а.п.12-а). Відповідно до довідки №024/1-09.444 від 20.02.2024, виданої комітетом самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , але фактично він мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Цивільна дружина [PERSON] - [PERSON] також проживала за вказаною адресою без реєстрації разом з заявником та їхньою донькою - [PERSON] , [INFO] , але у період часу з червня 2023 року по вересень 2023 року (а.п13). Як вбачається з довідки №01-16/3 від 19.01.2024, виданої Прилуцьким ліцеєм №14 Прилуцької міської ради Чернігівської області, мати учениці 6-А класу [PERSON] , [INFO] , не бере участі у її вихованні, з вересня 2023 року жодного разу не з`являлася у ліцеї, не відвідувала батьківські збори, з класним керівником не спілкувалася (а.п.13-а). Згідно з довідкою №024/1-09.442 від 20.02.2024, виданою комітетом самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] , фактично мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] (а.п.14). Як вбачається з копії характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 6-А класу Прилуцького ліцею №14 Прилуцької міської ради Чернігівської області, виданої директором ліцею [PERSON] та класним керівником [PERSON] , дівчинка навчається в даному ліцеї з шостого класу, володіє навчальним матеріалом на достатньому та високому рівнях з деяких предметів. Навчається в повну міру своїх сил, за бажанням запам`ятовує матеріал та має довготривалу пам`ять. Виявляє логічне мислення та математичні здібності. Також проявляє інтерес до природознавства та літератури. Добре розвинене зв`язне мовлення, вміння переказувати текст, навички складання розповіді. Мовлення виразне, з нормальним темпом і силою голосу. Виконує всі домашні завдання. Має добрий загальний розвиток та багато читає. Проявляє акторські та художні здібності. Приймає активну участь у громадському житті школи та класу. Дівчинка достатньо самостійна. Легко знаходить спільну мову з однокласниками. Серед однокласників має декілька товаришів. До вчителів ставиться з повагою. Батько, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дитини. Приймає активну участь у житті класу та школи. Постійно цікавиться успіхами дитини та регулярно відвідує школу, реагує на всі рекомендації класного керівника. Саме він забезпечує все необхідне для повноцінного розвитку і навчання дівчинки (а.п.14-а). Відповідно до копії довідки від 27.02.2024, виданої КНП «Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги», дитина [PERSON] , [INFO] , проходить всі медичні огляди та маніпуляції тільки в присутності батька (а.п.15). Відповідно до службової характеристики в/ч [NUMBER] від 01.03.2024 старший солдат [PERSON] несе службу на посаді механіка-електрика взводу забезпечення живучості роти забезпечення живучості військової частини. За час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] зарекомендував себе з позитивного боку, сумлінний, старанний, ініціативний, викликає повагу до себе умінням триматися та висловлювати думку, за будь-яких обставин порядний і чесний (а.п.15-16). Відповідно до інформації №01-05/243 від 16.04.2024, наданої Центром соціальних служб Прилуцької міської ради Чернігівської області, щодо оцінки психоемоційного стану [PERSON] , [INFO] , було встановлено, що особистісна тривожність дитини дещо завищена, дівчинка озвучує причину: судові справи, тривога за власне майбутнє, небажання спілкуватися з матір`ю, фрустрація та ригідність в межах норми, на даний час рівень агресивності підвищений, це пов`язано з тим, що [PERSON] має образу та злість на матір (розповідає, що коли проживала з матір`ю, то відчувала постійний страх, тривогу, відсутність безпеки та невпевненість у собі. Причиною таких почуттів було те, що мати могла застосувати без причини фізичне чи обмежуюче покарання, кричати на дитину, вчинити при дівчинці скандал з кимось із дорослих та ігнорувала потреби дитини). Досліджуючи міжособистісне спілкування дитини у родинному оточенні, було виявлено, що переважає безпечний та надійний тип прихильності до батька, дитина почувається у безпеці поряд з батьком. Такі взаємини сформулювалися, оскільки батько постійно реагує на потреби доньки, задовольняючи їх у повній мірі, дівчинка відчуває турботу і безпеку з боку батька. Тип прихильності дівчинки до матері визначається, як уникаючий. Дитина самостійно про матір не згадує та не виявляє бажання спілкуватися з нею. Зважаючи на обставини, які існують між дитиною, батьком та матір`ю, [PERSON] виявляє стійке бажання проживати у сім`ї з батьком (а.п.26). Актом оцінки потреб сім`ї/особи №449 від 19.03.2024 проведеного Центром соціальних служб Прилуцької міської ради Чернігівської області, в період з 19.03.2024 по 25.23.2024 за адресою: [ADDRESS] , де мешкає [PERSON] та його донька - [PERSON] , було встановлено ухилення одного з батьків, а саме: матері - [PERSON] від виконання батьківських обов`язків стосовно її малолітньої дочки [PERSON] (а.п.27-31) З висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради №02-16/3347 від 22.05.2024 вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дочки [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини (а.п.48-49). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлено законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Таким чином, відповідно до ст.164, 170 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). При цьому особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п.15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, зважаючи саме на які суд прийшов до твердого переконання про те, що [PERSON] , [INFO] , беззаперечно має бути позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , від виховання якої вона свідомо самоусунулася, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не утримує дитину матеріально, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та навчанням, хоча має таку можливість, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Згідно з ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача, слід визначити у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 07.03.2024, тобто з дня подання до суду позову, та до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та ст.7, 150, 152, 155, 164-165, 166, 170 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved