Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про виділ частки нерухомого майна в натурі, мотивуючи тим, що відповідно до договорів дарування від 09.12.2020 за № 1-687 та № 1-688, нею набуто у власність 1/20, площею 50,2 кв.м,, та 15/100, площею 104,5 кв.м., що загалом складає 1/5 частку у спільній частковій власності комплексу нежитлових приміщень об`єкту нерухомого майна (будівлі), загальною площею 828,5 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2020 за номерами запису про право власності/довірчої власності: 39612248 та 39610704, відповідно. Зокрема, право спільної часткової власності зареєстровано на частини нежитлової будівлі за вказаною адресою, позначені літ. «А-2» в Проекті висновку щодо технічної можливості поділу (додається) на першому поверсі: з позначкою «1-8» (санвузол), площею 2.1 кв.м.; з позначкою «1-10» (кабінет), площею 14,3 кв.м.; з позначкою «1-11» (кабінет), площею 19.13 кв.м.; з позначкою «1-49», (приймальня) площею 14,3 кв.м.; з позначкою «1-50» (допоміжне приміщення), площею 1,0 кв.м.; та на другому першому поверсі цієї ж будівлі: з позначкою «2-25» (кабінет), площею 18,9 кв.м.; з позначкою «2-26» (кабінет), площею 17,4 кв.м.; з позначкою «2-27» (кабінет), площею 17,9 кв.м.; з позначкою «2-29» (кабінет), площею 21,0 кв.м.; з позначкою «2-43» (кабінет), площею 7,8 кв.м.; з позначкою «2-44» (допоміжне приміщення), площею 18,9 кв.м.; з позначкою «2-45» (санвузол), площею 3,5 кв.м.; з позначкою «2-54» (кабінет), площею 9,2 кв.м.; з позначкою «2-55» (кабінет), площею 6,6 кв.м. Право власності на комплекс нежитлових приміщень (на першому поверсі) складає 1/20 (або 20/400) частку в спільній частковій власності зареєстровано 09.12.2020, номер відомостей про речове право: 39612248, підставою для внесення відповідного запису слугувало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55600599 від 09.12.2020. Право власності на комплекс нежитлових приміщень (на другому поверсі) складає 15/100 (або 60/400) частки в спільній частковій власності зареєстровано 09.12.2020, номер відомостей про речове право: 39610704. підставою для внесення відповідного запису слугувало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55599612 від 09.12.2020. Таким чином, загальна частка, яка належить їй на праві спільної часткової власності в нежитловому приміщенні по [ADDRESS] складає 80/400 (20/400 + 60/400) або 1/5. Вказане зареєстроване за нею право власності підтверджується актуалізованою Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2023 року. Окрім неї, співвласниками приміщень у даній будівлі, з визначенням часток є: [PERSON] , якій належить - 48/100 (що становить 192/400); [PERSON] , якій належить - 2/100 (що становить 8/400); [PERSON] , якій належить 4/400; ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Ельф», якому належить 14/100 (що становить 56/400); Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області, якому належить 7/100 (що становить 28/400); [PERSON] , якому належить 5/200 (що становить 10/400); [PERSON] , якій належить 5/200 (що становить 10/400); [PERSON] , якому належить 3/100 (що становить 12/400). В теперішній час у неї виникла необхідність у виділенні частки майна в натурі із загального майна, що є у спільній частковій власності інших співвласників, в тому числі, і відповідачів. Зробити це в нотаріальному порядку, шляхом укладення договору в даний час неможливо із-за відсутності згоди на це відповідачів, які не дають згоду на виділ належного позивачу майна в натурі. Технічна можливість такого виділу в натурі частки в об`єкт нерухомого майна є, оскільки належні їй приміщення мають окремий вихід, так само, як і всі інші співвласники, в тому числі і через сходинкову клітину загального користування, та підтверджується Проектом висновку щодо технічної можливості поділу, виданого Комунальним підприємством «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації». У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ. (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину' нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якшо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. При цьому, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Разом з тим, відповідачі на її прохання про надання згоди на виділ в натурі належної позивачу частки нерухомого майна, з подальшим укладенням відповідного договору в нотаріальному порядку належним чином не відреагували, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи що у разі виділу позивачу, як учаснику спільної часткової власності, її ідеальна частка в розмірі 1/5 в праві власності на спільне майно залишається незмінною та не порушує права інших співвласників, а тому вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, та відсутність позивача, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач, [PERSON] , про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через оголошення на веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву не подав. Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, у судове засідання не з`явилася, надала суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи, що до Головного управління, як органу в оперативному управлінні якого перебуває майно на підставі наказу Пенсійного фонду України від 07.06.2023 №98, зокрема, розташоване за адресою: [ADDRESS] , позивач із заявою про надання згоди на виділ у натурі частки з нерухомого майна не зверталася. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником 1/20 частки у спільній частковій власності комплексу нежитлових приміщень об`єкту нерухомого майна (будівлі), загальною площею 828,5 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування серії № 1-687 від 09.12.2020р. Також, позивач є власником 15/100 частки у спільній частковій власності комплексу нежитлових приміщень об`єкту нерухомого майна (будівлі), загальною площею 828,5 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування серії № 1-688 від 09.12.2020р. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна іншими співвласниками вказаного нерухомого майна є: [PERSON] , якій належить - 48/100 (що становить 192/400); [PERSON] , якій належить - 2/100 (що становить 8/400); [PERSON] , якій належить 4/400; ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Ельф», якому належить 14/100 (що становить 56/400); Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області, якому належить 7/100 (що становить 28/400); [PERSON] , якому належить 5/200 (що становить 10/400); [PERSON] , якій належить 5/200 (що становить 10/400); [PERSON] , якому належить 3/100 (що становить 12/400). З матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано письмову згоду від всіх співвласників про виділ частки нерухомого майна і його нотаріального посвідчення в майбутньому, окрім [PERSON] та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області. Згідно передавального акту від 28.04.2023 року, складеного відповідно до статті 107 ЦК України, все майно, майнові, немайнові права та зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Миколаївській області, щодо всіх його кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами кредиторами, переходять до правонаступника Пенсійного фонду України. 06.06.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено запис щодо припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Миколаївській області (ід. код в ЄДРПОУ 41318030). Відповідно до наказу Пенсійного фонду України від 07.06.2023 №98 Про упорядкування майнових та інших відносин, що виникли внаслідок припинення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області майно, передане Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Миколаївській області за передавальним актом від 28 квітня 2023 року, закріплено на праві оперативного управління за Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Позивач вказує, що є технічна можливість виділу в натурі частки в об`єкті нерухомого майна, оскільки належні їй приміщення мають окремий вихід, так само, як і всі інші співвласники, в тому числі і через сходинкову клітину загального користування, однак відповідачі на її прохання про надання згоди на виділ в натурі належної позивачу частки нерухомого майна, з подальшим укладенням відповідного договору в нотаріальному порядку належним чином не відреагували. Дане твердження позивача є слушним і відповідає вимогам чинного законодавства виходячи з наступного. Згідно\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1\~ст. 356 ЦК України\~, є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.\~183,\~358,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України\~слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину вказаного майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість його переобладнання в ізольовані приміщення, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Згідно проєкту висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта наданого Комунальним підприємством «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» за технічними показниками 1/20 частини комплексу нежитлових будівель, що належить [PERSON] складаються з групи вбудованих приміщень: нежитлова будівля «1-8» (санвузол), площею 2.1 кв.м.; нежитлова будівля «1-10» (кабінет), площею 14,3 кв.м.; нежитлова будівля «1-11» (кабінет), площею 19.13 кв.м.; нежитлова будівля «1-49», (приймальня) площею 14,3 кв.м.; нежитлова будівля «1-50» (допоміжне приміщення), площею 1,0 кв.м., має окремий вихід і може бути виділеною в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням окремої поштової адреси. Також, за технічними показниками 15/100 частини комплексу нежитлових будівель, що належить [PERSON] складаються з групи вбудованих приміщень: нежитлова будівля «2-25» (кабінет), площею 18,9 кв.м.; нежитлова будівля «2-26» (кабінет), площею 17,4 кв.м.; нежитлова будівля «2-27» (кабінет), площею 17,9 кв.м.; нежитлова будівля «2-29» (кабінет), площею 21,0 кв.м.; нежитлова будівля «2-43» (кабінет), площею 7,8 кв.м.; нежитлова будівля «2-44» (допоміжне приміщення), площею 18,9 кв.м.; нежитлова будівля «2-45» (санвузол), площею 3,5 кв.м.; нежитлова будівля «2-54» (кабінет), площею 9,2 кв.м.; нежитлова будівля «2-55» (кабінет), площею 6,6 кв.м., мають окремий вихід через сходинкову клітину загального користування і можуть бути виділені в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням окремої поштової адреси. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність технічної можливості виділу в натурі частки в об`єкті нерухомого майна у спільній частковій власності, а саме, приміщень, що знаходяться на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] . При цьому, посилання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на відсутність письмової заяви позивача про надання згоди на виділ нерухомого майна у натурі не зумовлює відмови в задоволенні його вимог в судовому порядку. Крім того, відповідачами, не надано жодного доказу того, що у разі виділення належної позивачу частини комплексу нежитлових приміщень у натурі в окремий об`єкт нерухомості в судовому порядку будуть порушені їх права. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved