Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника - адвоката Гофельд Г.С., звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.06.2020 року вона уклала шлюб з [PERSON] .. Від подружнього життя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що відносини між ними стали погіршуватись, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою суду від 24.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено в судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, просили про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 03 червня 2020 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Старчиков Д.П. уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №1067. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 03 червня 2020 року). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 26.02.2024 року, за подання до суду позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved