Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року в позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей ТІ Фінанс» до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання іпотекодержателем відмовлено. 11 березня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Романченко О. М. звернувся до суду із заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей ТІ Фінанс» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., в обґрунтування якої зазначив, що в судовому засіданні до закінчення судових дебатів було повідомлено в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про намір подати заяву про відшкодування витрат на правову допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення. Витрати на правничу допомогу підтверджуються Актом виконаних робіт від 09.03.2024 року, Договором про надання правової допомоги №05/02-2024 від 26.02.2024 року,Додатковою угодою №1. Загальна вартість наданої правової допомоги складає 5000,00 грн., яка є співмірною ціні позову, складності справи та обсягу виконаних робіт та підлягає сплаті адвокату в строки, передбачені Договором, тобто протягом 30 днів з дня ухвалення рішення по справі. У судове засідання адвокат Романченко О. М. та відповідач [PERSON] не з`явилися про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. У заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Романченко О. М. просив суд розгляд заяви здійснювати без участі відповідача та його представника. Інші учасники справи не з`явилися до суду, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляду справи без їх участі не надсилали до суду. Дослідивши заяву та додані до неї документи, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно з\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила\~або\~має\~сплатити\~у зв`язку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на\~підставі\~поданих\~сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року в позовних вимогах ТОВ «Ей ТІ Фінанс» до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання іпотекодержателем відмовлено. Представник відповідача в судовому засіданні 06 березня 2024 року до закінчення судових дебатів зробив заяву щодо наміру звернутися до суду про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 11 березня 2024 року представником відповідача у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України подано заяву про ухвалення по справі додаткового рішення щодо стягнення з ТОВ «Ей ТІ Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідних клопотань учасниками справи не було заявлено. Після розгляду справи, у встановлений законом строк адвокат Романченко О. М. надав заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, до якої додав копію договору №05/02-2024 від 26.02.2024 року, копію додаткової угоди №1 до договору №05/02-2024 від 26.02.2024, акт виконаних робіт №1. Пунктами 6.1., 6.2 договору №05/02-2024 від 26.02.2024, укладеного між [PERSON] та адвокатським бюро "Олексія Романченко", передбачено, що за виконання доручень згідно договору улієнт сплачує адвокатському бюро гонорар. Розмір гонорару, порядок та умови його сплати визначаються у додатковій угоді до даного договору (далі договір). Пунктами 2, 3 додаткової угоди №1 до договору №05/02-2024 від 26.02.2024, укладеної між [PERSON] та адвокатським бюро "Олексія Романченко" передбачено, що відповідно до п.6.2 договору сторони погодили, що гонорар адвокатського бюро за ведення справи, у суді першої інстанції становить 5 000,00 грн. у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта. Клієнт сплачує кошти, визначені у п.2 даної додаткової угоди протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення судом рішення не на користь клієнта. З акту виконаних робіт №1 до Договору №05/02-2024 від 26.02.2024 вбачається, що відповідач отримала наступні юридичні послуги: підготовлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та здійснено ознайомлення з матеріалами справи №638/15170/20 - витрачено дві години; підготовлено письмові пояснення від 05.03.2024 - витрачено 1,5 години; підготовлено заяву про судові витрати від 05.03.2024 - витрачено 0,5 год; участь у судовому засіданні 06.03.2024 - витрачено дві години. Загальний час, витрачений адвокатським бюро на надання вищезаначеної правової допомоги становить 6 годин. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, перелічених у акту виконаних робіт №1 від 09 березня 2024 року, приймаючи до уваги надані документи, які підтверджують понесені витрати, а також те, що відповідач сплатила зазначені витрати адвокатському об`єднанню, про що свідчить розписка адвоката Романченко О. М., суд дійшов висновку про задоволення заяви адвоката Романченко О. М. та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved