Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом звернувся представник позивача Голова правління КС «СуперКредит» Дорошенко Б. В позовній заяві просила стягнути солідарно з відповідачів на користь Кредитної спілки «СуперКредит» 18770,25 грн. заборгованість за кредитним договором кредитної лінії, судові витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що 18 грудня 2020 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-52/300/20/124/99С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та відповідачу був наданий кредит в сумі 21600 грн. Відповідач не надав своєчасно Кредитній спілці «СуперКредит» грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а тому сума заборгованості становить 18770,25 грн. 18 грудня 2020 року позичальник звернувся з заявою в якій просив надати в межах ліміту відкритої йому за Кредитом договором кредитної транш у сумі 21600,00 грн. 18 грудня 2020 року між позивачем та позичальником було укладено Додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає позичальнику транш у розмірі 21600,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Договору про транш №1 складає 21600,00 грн. 18 грудня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №СК-52/300/20/124/99С відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором кредитної лінії і по додатковим договором до Кредитного договору лінії. Отже відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] повинні виконати перед позивачем передбачені Кредитним договором кредитної лінії по поверненню кредиту та сплаті процентів. Відповідачі не надали своєчасно Кредитній спілці «СуперКредит» грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а тому сума заборгованості становить 18770,25 грн. В позовній заяві позивач просив справу розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Як вбачається з поштових довідок ф. 20, поштові листи відповідачу [PERSON] не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися двічі. Відповідач не вжила заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надала. Згідно поштових довідок ф. 20, поштові листи відповідачу [PERSON] не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися двічі. Відповідач не вжила заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надала. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8\~ст. 279 ЦПК України\~передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи\~також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2020 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-52/300/20/124/99С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та відповідачу був наданий кредит в сумі 21600 грн. Відповідач не надав своєчасно Кредитній спілці «СуперКредит» грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а тому сума заборгованості становить 2684,00 грн. 18 грудня 2020 року позичальник звернувся з заявою в якій просив надати в межах ліміту відкритої йому за Кредитом договором кредитної транш у сумі 21600,00 грн. 18 грудня 2020 року між позивачем та позичальником було укладено Додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає позичальнику транш у розмірі 21600,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Договору про транш №1 складає 21600,00 грн. 18 грудня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №СК-52/300/20/124/99С відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором кредитної лінії і по додатковим договором до Кредитного договору лінії. Позивач виконав умови Кредитного договору кредитної лінії та надав кредит в сумі 21600,00 грн., а позичальник його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №230 від 18 грудня 2020 року. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору кредитної лінії плата за користування кредитом (проценти) становить сімдесят вісім процентів річних. Тип процентної ставки фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за Договором можливе виключно за згоди Позичальника. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року Визначені цим пунктом проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику (перерахування на рахунок за дорученням Позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на добровільний цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал) до закінчення строку Договору включно. Згідно до п. 3.3 Кредитного договору кредитної лінії Сторони домовилися, що повернення кредитна сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною Договору. У разі отримання кредиту траншами Сторони вносять зміни до графіку платежів шляхом підписання відповідного Додаткового договору про транш. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору кредитної лінії Позивач та Відповідач [PERSON] домовилися, що строк позовної давності за Договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. Згідно до п. 3.5 Кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Слід також зазначити, що Позичальником було порушено умови Кредитного договору кредитної лінії, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частину кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж зазначені в Додатковому договорі про транш №1. Зазначене вище підтверджуються Розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору кредитної лінії станом на 09 січня 2024 року, з якого також вбачається, що заборгованість Позичальника перед Позивачем за Кредитним договором кредитної лінії складає 18770,25 грн., а саме: 10236,24 грн. сума простроченого тіла кредиту за період з 16 травня 2023 року по 18 грудня 2023 року; 8534,01 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 16 травня 2023 року по 18 грудня 2023 року. Відповідач [PERSON] зокрема, має належним чином виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором кредитної лінії поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує. 18 грудня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №СК-52/300/20/124/99С, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобов`язався солідарно з Позичальником відповідати перед Позивачем за виконання зобов`язань Позичальником за Кредитним договором кредитної лінії і по додатковим договорам до Кредитного договору кредитної лінії. Отже, відповідачі [PERSON] , [PERSON] повинні виконати перед Позивачем передбачені кредитним договором кредитної лінії зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором № СК-52/300/20/124/99С не виконали. Вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно 18770,25 грн. заборгованості за кредитним договором № СК-52/300/20/124/99С від 18 грудня 2020 року, яка виникла станом на 09 січня 2024 року, що складається з суми заборгованості по сплаті тіла кредиту, суми заборгованості по сплаті процентів за період з 16 травня 2023 року по 18 грудня 2023 року. Позивачем були понесені витрати: сплачений судовий збір 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог є обгунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення суми страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги в розмірі 3028,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. \~ \~ \~ \~Позивач звернувся за правовою допомогою адвоката Білецького Б.М. від 05 жовтня 2023 року у відповідності до умов якого було доручено здійснити стягнення суми боргу в судовому порядку. За надання правової допомоги Позивачем сплачено сума в розмірі 3500,00 грн. \~ \~ \~ \~У ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач до суду не надав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомогає багатоаспектною,різною за змістом,обсягом та формами і\~включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зазначеної в рішенні від 26 лютого 2015 року в справі Баришевський проти України, рішенні від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, рішенні від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, рішенні від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). Позивачем понесено в даній справі витрати на правничу допомогу в загальній сумі 3500,00 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 05 жовтня 2023 року, Платіжною інструкцією в національній валюті від 11 січня 2024 року Кредитна спілка «СуперКредит» перерахувало 3500,00 грн. адвокату Білецькому Б.М. Таким чином, позивачем понесено витрати на надання йому професійної правової допомоги, вартість яких та обсяг виконаних робіт узгоджується із умовами договору та фактично наданим послугами. Аналіз змісту ст. ст. 137, 141 ЦПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, яким на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved