Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В позову вказала, що [PERSON] є користувачем та наймачем квартири [ADDRESS] на підставі виданого ордеру на житлове приміщення №295 від 08.08.2006р. Місце проживання [PERSON] зареєстровано у зазначеній квартирі за адресою [ADDRESS] . Також у зазначеній квартирі разом з Позивачкою зареєстрований та проживає її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Також у зазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік Позивачки [PERSON] , [INFO] . Згідно відмітки у паспорті щодо місця проживання [PERSON] був зареєстрований у зазначеній квартирі з 20.09.2006р. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.04.2019р., яке набуло законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу Відповідач періодично проживав у зазначеній квартирі, але у січні 2022 року вивіз свої речі та остаточно виїхав із квартири. Фактичне місце проживання [PERSON] . Позивачу не відоме, будь-яке спілкування сторони не підтримують. Поважні причини, передбачені ст.71 ЖК України для збереження за Відповідачем як членом сім`ї наймача права користування житловим приміщенням понад 6 місяців відсутні. Таким чином Відповідач не проживає у зазначеній квартирі з січня 2022 року. Будь-які особисті речі [PERSON] у квартирі відсутні. Отже Відповідач фактично не проживає у зазначеній квартирі. Незважаючи на те, що [PERSON] вже 1,5 роки не проживає у зазначеній квартирі, він продовжує перебувати на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі. Вирішити питання зняття з реєстрації у добровільному порядку не уявляється можливим. Факт не проживання Відповідача у квартирі за адресою [ADDRESS] підтверджується Актом обстеження проживання/ не проживання особи від 13.07.2023 року. Отже Відповідач вже 1,5 роки не проживає у зазначеній квартирі, участі у сплаті комунальних послуг не бере, будь-які особисті речі Відповідача у квартирі відсутні. Добровільно зніматися з реєстраційного обліку Відповідач не бажає. Знаходження Відповідача на реєстраційному обліку у вказаній квартирі викликає зайві витрати Позивача, а саме проводяться нарахування за утримання будинку та комунальних послуг, що ущемляє права Позивача як наймача квартири. Також знаходження Відповідача на реєстраційному обліку унеможливлює приватизацію зазначеної квартири та позбавляє права скористатися субсидією на оплату житлово- комунальних послуг. На підставі вищезазначеного позивач просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою [ADDRESS] Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24.10.2023 року 24.10.2023 року підготовче судове засідання відкладено на 30.11.2023 року за клопотанням відповідача для ознайомлення з матеріалами справи. 30.11.2023 року суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду на 01.02.2024 року. Судові засідання, яке були визначені на 01.02.2024 року, 22.04.2024 року, відкладені через перебуванням судді у нарадчих кімнатах по кримінальним провадженням № 336/3730/23, 336/5034/23. У судовому засідання 05.06.2024 року сторона позивача позов підтримала, просили його задовольнити. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у передбаченому законом порядку, однак до судового засідання не з`явився. Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , яке підтвердила обставини, які викладені у протоколі. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.\~4 ст.\~223\~та ч.\~1 ст.\~280 ЦПК України. В силу ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивач є користувачем та наймачем квартири [ADDRESS] на підставі виданого ордеру на житлове приміщення №295 від 08.08.2006р. (а.с.10). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2019 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до акту обстеження проживання/ не проживання особи в житловому будинку від 13.07.2023 року за адресою: [ADDRESS] проживають дві особи [PERSON] , [PERSON] , - [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2022 року, будь-які особисті речі [PERSON] квартирі відсутні. ( а.с. 11 ). За\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж шести місяців, а відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР,\~стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що відповідач, будучи колишнім чоловіком позивачки, не мешкає за адресою: [ADDRESS] з січня 2022 року, що вказує на відсутність у нього інтересу до вказаного житла, у зв`язку з чим він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved