Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У травні 2023 року АТ «СК«Інго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 грудня 2021 року в м. Києві на Кільцевій дорозі, автомобілем марки «МЕРСЕДЕС», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (поліс №ЕР/207091543) вчинено ДТП, у результаті якої застрахований нашою страховою компанією автомобіль марки «ВОЛЬВО», д/н [NUMBER] (договір страхування № 310543383.21), що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідки НПУ про ДТП № 3021355329422675 та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2022 р., ДТП мала місце з вини водія [PERSON] ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тому на підставі рахунку № УБК0007966 від 10.12.2021 р. ТОВ «Вікінг Моторз», відповідно до страхового акту № 4522794 від 13.12.2021 р. було сплачено страхове відшкодування у розмірі 141 816 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 23 від 04.01.2022 р. Оскільки, автомобіль марки «МЕРСЕДЕС», д/н [NUMBER] був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність Відповідача, на момент ДТП, була застрахована в СК «Український страховий стандарт» за договором про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів № ЕР/207091543, то Позивач звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування до СК «Український страховий стандарт» у розмірі 128 700 грн. 00 коп., відповідно до умов полісу № ЕР/207091543 (ліміт за шкоду майну становить 130 000 грн. 00 коп., франшиза - 1 300 грн. 00 коп. Враховуючи те, що розмір заподіяних Відповідачем збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № ЕР/207091543 (128 700 грн. 00 коп.), то відповідно до ст. 1194 ЦК України на Відповідача покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 13 116 грн. 70 коп (141 816 грн. 70 коп. - 128 700 грн. 00 коп.). Враховуючи вище викладене, позивач просив суд: \~ \~ \~ \~ Стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» р/р [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк», МФО 300528, код ЄДРПОУ 16285602 суму страхового відшкодування у розмірі 13 116 грн. (тринадцять тисяч сто шістнадцять грн.) 70 коп. Стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» р/р [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк», МФО 300528, код ЄДРПОУ 16285602 судовий збір у розмірі 2 684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.) 00 коп. Ухвалою від 25.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивачів - адвокат Гірич Г.М. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача та була отримана ним, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що що 09 грудня 2021 року в м. Києві на Кільцевій дорозі, автомобілем марки «МЕРСЕДЕС», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (поліс №ЕР/207091543) вчинено ДТП, у результаті якої застрахований нашою страховою компанією автомобіль марки «ВОЛЬВО», д/н [NUMBER] (договір страхування № 310543383.21), що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] отримав механічні ушкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Постанова набрала законної сили. Відповідно до положень ч. 6ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим страхове відшкодування на підставі рахунку № VSK 0007966 від 10.12.2021 р., відповідно до страхового акту №4522794 від 13.12.2021 року, склало 141\~816, 70 грн., що підтверджується платіжним дорученням №23 від 04 січня 2022 року. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП, була застрахована в СК «Український страховий стандарт» за договором про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів № ЕР/207091543, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн., франшиза 1\~300, 00 грн.). Розмір заподіяних Відповідачем збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № ЕР/207091543 (128 700 грн. 00 коп.), то відповідно до ст. 1194 ЦК України на Відповідача покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 13 116 грн. 70 коп (141 816 грн. 70 коп. - 128 700 грн. 00 коп.). Відповідач позивачу вказану різницю не сплатив. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 2ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 13\~116, 70 грн страхового відшкодування. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 13\~116, 70 грн страхового відшкодування в порядку регресу підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved