Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26.11.2009 у с.Тужилів, Калуського району, Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис за № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2009. Від спільного проживання у них народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою та дочка [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. Сторони мають різні погляди на життя, різні характери, відповідач зневажає позивачку, принужує, зраджує з іншою жінкою. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить лише формальний характер. Як наслідок, просить шлюб розірвати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Просить суд стягнути з відповідача судові витрати в її користь (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і дату розгляду справи. У встановлений судом строк, відзиву на позов не подав. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 26.11.2009 сторони 26.11.2009 уклали шлюб у с.Тужилів, Калуського району, Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис за № 9 (а.с.5). За час шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою та дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.11.2009 (а.с. 6). Причиною розлучення є\~ те, що сторони не змогли створити міцної сім`ї через різні погляди на сімейні відносини та сімейні цінності, які призвели до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружніх відносин не підтримують, шлюб носить тільки формальний характер. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4\~ст. 56\~\~Сімейного кодексу України). Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім`ю, тривалий час спільно не проживають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає встановленим, що перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. За приписами\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидвісторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З урахуванням положень даної статті із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с.4). В порядку ч. 2 ст.\~115\~СК\~України після набрання даним рішенням законної сили\~ воно підлягає\~направленню до органу РАЦС за місцем\~ухвалення\~рішення для внесення відомостей до Державного реєстру\~актів\~цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved