Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою згідно з якою просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його матір`ю. У обґрунтування заяви повідомив, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] внаслідок чого щодо належного їй майна відкрилася спадщину, яку заявник бажає прийняти у встановленому законодавством порядку. Із цією метою [PERSON] звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса, однак останнім винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину. Такі дії приватного нотаріуса зумовлені тим, що надані заявником документи на підтвердження факту родинних зв`язків між померлою та [PERSON] не дають можливості однозначно ідентифікувати останнього як сина [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, [PERSON] вимушений звернутися до суду із цією заявою. У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом з тим, від [PERSON] до суду надійшла письмова заява про здійснення судового розгляду справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, у свою чергу, скерував до суду письмові пояснення щодо суті справи у яких просив суд здійснювати розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Заявник є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та сплатив судовий збір при зверненні до суду із цією заявою. 16 липня 1972 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб на підставі чого дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". [INFO] народився [PERSON] батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно із військовим квитком [NUMBER] , виданим [PERSON] , сім`я останньої складається із: матері [PERSON] , 1925 року народження, чоловіка [PERSON] , 1950 року народження, та сина [PERSON] , 1976 року народження. 19 грудня 2000 року [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] і [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру загальною площею 64,79 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у віці 66 років в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області помер [PERSON] . [INFO] у віці 71 рік в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області померла [PERSON] . Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 74081301 від 25 вересня 2023 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожею Віктором Віталійовичем заведена спадкова справа № 155/2023. 23 січня 2024 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожею Віктором Віталійовичем винесна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 33/02-01 згідно з якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 ід.ч. квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] оскільки у наданих спадкоємцем документах, а саме у свідоцтві про народження [NUMBER] від 24 червня 1976 року матір`ю останнього зазначена [PERSON] , а у свідоцтві про смерть померлої [PERSON] . При цьому спадкоємцем не надано свідоцтва про розірвання шлюбу та/або свідоцтва про зміну імені (прізвища) спадкодавиці. Дана обставина не дозволяє однозначно ідентифікувати [PERSON] як спадкоємця за законом, а саме як сина померлої [PERSON] . Того ж дня вищевказаним приватним нотаріусом видана довідка № 34/01-16 згідно з якою [PERSON] дійсно прийняв спадщину після [PERSON] , яка станом на день смерті [INFO] проживала в смт. Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області, шляхом подання заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України. Інформація щодо інших спадкоємців померлої в спадковій справі № 155/2023 відсутня. 1 травня 2024 року Новогуйвинським виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством видана довідка № 434 відповідно до якої [PERSON] з 20 березня 1998 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, станом на день смерті [PERSON] та протягом шести місяців після цього у вищевказаній квартирі був зареєстрований її син [PERSON] , 1976 року народження. Свідки [PERSON] та [PERSON] у своїх письмових поясненнях показали, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON] . Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Зазначені раніше та досліджені судом докази, суд вважає, підтверджують факти викладені у заяві. При ухваленні судом рішення в рамках окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч. 7 ст. 294 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved