Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що 06.04.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №4404642596. Відповідно до умов Паспорту кредиту та Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: -сума кредиту - 109 729, 75 гривень; строк користування - 36 місяців; - річні проценти - 59, 54 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,59 % від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту). Представник позивача вказав, що відповідно до умов Договору факторингу від 20.09.2021 року та Реєстру прав вимоги до Договору факторингу, АТ "ТАСКОМБАНК" є новим кредитором відповідача за Кредитним договором №44044642596 від 06.04.2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 17.05.2023 заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 126 096, 48 грн, в т.ч.: - заборгованість по тілу кредиту(в т.ч. прострочена) - 73 243, 67 грн; - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 11,33 грн; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 52 841, 48 грн. Зважаючи на вище вказане, АТ "ТАСКОМБАНК" звернулося до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення з відповідача боргу за кредитним договором. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано строк учасникам для подання заяв по суті. Судом було здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, додатково було здійснено виклик відповідача шляхом розміщення оголошення. У строки, встановлені судом, відзив відповідачем надано не було. 02.11.2023 року у справі було винесено заочне рішення, яким задоволено позов в повному обсязі. 25.12.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача- адвоката Литвинової Г.В. про скасування заочного рішення та його перегляд, в якій вона зазначила, що відповідач на даний час перебуває за межами країни, а тому була позбавлена можливості бути присутньою при розгляді справи. Так, [PERSON] не згодна з даним позовом, оскільки судом були досліджені не всі обставини та у неї наявні докази та відомості, які мають істотне значення для справи. Ухвалою суду було скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано строк учасникам для подання заяв по суті. Представником відповідача було надано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідачем вимоги позивача не визнаються, оскільки в наданих банком документах відсутні докази, які б підтверджували передачу (перерахування на рахунки) грошових коштів, обумовлених договором на користь відповідача, не надано доказів руху грошових коштів, що підтверджували б розмір отриманих відповідачем грошових коштів та об"єм його зобов`язання. Крім того, адвокат наполягала на тому, що розрахунок заборгованості не є доказом на підтвердження факту передачі грошових коштів, так як він не містить повних відомостей, які б могли перевірити вірність нарахувань. Також, представник вказала, що паспорт кредиту не є договором споживчого кредиту, а лише передує його укладанню. Адвокат зазначила, що відсутні належні та допустимі докази наявності кредитних відносин між сторонами, відступлення права вимоги та правомірність вимог нового кредитора до боржника. Також додала, що відповідача про заміну кредитора не повідомлялося. Враховуючи вище вказане, представник просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позивачем відповіді на відзив у строки, визначені ухвалою суду, подано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.04.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №4404642596(а.с.8, 11). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов?язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов?язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №4642596(а.с.9-10), який є невід?ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 2.1. Умов Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР»(а.с.12-16). Відповідно до п. 2.2. Умов Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту №4642596 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов Паспорту кредиту №4642596 та Кредитного договору №44044642596 від 06.04.2020 року кредитодавець зобов?язався надати позичальнику кредит на наступних умовах: -сума кредиту - 109 729, 75 гривень; строк користування - 36 місяців; - річні проценти - 59, 54 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,59 % від суми кредиту. Як вбачається з п.4 Паспорта кредиту, кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Так, дослідивши додані до матеріалів справи, суд встановив відсутність належних та допустимих доказів, з яких можливо було встановити отримання від первісного кредитора позичальником суми кредиту у розмірі 109 729, 75 грн протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Відповідно до копії Договору факторингу від 20.09.2021 року, ТОВ "ФК "ЦФР" зобов"язалося передати АТ "ТАСКОМБАНК" права вимоги за договорами, зазначеними в Реєстрі Прав Вимог. Згідно з п.2.1. вище вказаного Договору факторингу, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов?язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов?язується відступити Факторові Права Вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. Перелік Позичальників, підстави виникнення Права Вимоги до Позичальників, сума Боргу на Дату відступлення Прав Вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав Вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід?ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним. Пунктом 2.3. Договору факторингу, відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за Кредитними Договорами, Договорами поруки та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2 до цього Договору, але не раніше оплати Фактором суми зазначеної в п.3.1. Договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває всі Права Вимоги визначені цим Договором та всі права вимоги за Договорами поруки. Сторони підписують Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог в день здійснення оплати Суми фінансування згідно п.3.1. цього Договору. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог -підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Боргу та є невід?ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 3.1. Договору факторингу, фактор зобов?язаний в день укладення Сторонами цього Договору сплатити Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 214 388 525,17 гривень (двісті чотирнадцять мільйонів триста вісімдесят вісім тисяч п?ятсот двадцять п?ять гривень сімнадцять копійок) на рахунок Клієнта [NUMBER] , код банку 339500, код за ЄДРПОУ 35725063. Пунктом 3.3. вище вказаного Договору визначено, що сторони домовились, що Сума Боргу, яка відступається Клієнтом Фактору за цим Договором, станом на Дату відступлення Прав Вимоги в загальному розмірі становить суму 291 873 118,15 гривень (двісті дев?яносто один мільйон вісімсот сімдесят три тисячі сто вісімнадцять гривень 15 копійок), з врахуванням пені у розмірі 177 617,14 гривень (сто сімдесят сім тисяч шістсот сімнадцять тисяч гривень 14 копійок). Так, як вбачається з вище зазначеного, АТ "ТАСКОМБАНК" отримує право вимоги за договорами до осіб, вказаних в Реєстрі прав вимог до договору Факторингу №200921 від 20.09.2021 року, в день здійснення оплати, факт переходу прав вимоги підтверджує акт прийому -передачі Реєстру Прав Вимог. На підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] , АТ "ТАСКОМБАНК" надало копії Договору факторингу №200921 від 20.09.2021 року з додатками, копію Реєстру прав вимоги до даного договору та меморіального ордеру про сплату суми, визначеної Договором факторингу(а.с.17-34). Вказаними документами спростовується посилання представника відповідача стосовно відсутності права відступлення вимоги. Відповідно до копій повідомлення-вимоги та опису вкладення(а.с.55-56), АТ "ТАСКОМБАНК" було направлено вимогу позичальнику за адресою реєстрації щодо погашення у стислі терміни суми боргу. Так, як зазначив позивач, станом на 17.05.2023 заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 126 096, 48 грн, в т.ч.: - заборгованість по тілу кредиту(в т.ч. прострочена) - 73 243, 67 грн; - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 11,33 грн; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 52 841, 48 грн. На підтвердження викладеного, позивачем надано розрахунок заборгованості та виписки(а.с.41-54). Дослідивши розрахунок та виписки, суд виходить з наступного. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Таким чином, може бути належним доказом щодо заборгованості за тілом кредиту та відсотками відповідача тільки виписки за картковим рахунком у сукупності з іншими доказами. Так, надані виписки не містять повної інформації про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, відсутні відомості про баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням конкретної дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Однак, з наданих виписок неможливо встановити суму, надану кредитором позичальнику, суму нарахованих відсотків та наявну суму боргу [PERSON] за кредитом. Крім того, вказане в виписках відрізняється від викладеного у розрахунку та Реєстрі прав вимоги, долучених позивачем. Щодо розрахунку заборгованості, суд вважає його неналежним доказом, оскільки вказаний доказів того, що він здійснений на підставі первинно-облікового документа суду не надано та інформація в виписці та розрахунку різниться. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Враховуючи все вище викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, беручи до уваги викладене у відзиві, зважаючи на відсутність належних і допустимих доказів надходження [PERSON] кредитних коштів на рахунок від первісного кредитора, беручи до уваги неможливість встановлення наявності чи відсутності заборгованості у відповідача за спірним кредитним договором, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд вважає за необхідне залишити судовий збір за позивачем.

Outcome: dismissed