Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 27 лютого 2018 року до 12 жовтня 2022 року перебував у шлюбі з відповідачкою, [PERSON] У шлюбі у них народився син [PERSON] . Вся сім?я проживала за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що після подачі позову про розірвання шлюбу відповідачка забрала [PERSON] та переїхала, деякий час він проживав з матір?ю, зараз [PERSON] проживає з батьком. Зазначив, що з моменту, як син [PERSON] почав проживати разом з батьком та до сьогодні позивач самостійно утримує дитину. Мати добровільно не приймає участі в утриманні сина. Домовленості щодо участі в утриманні сина в грошовій і (або) натуральній формі матір?ю, яка проживає окремо від дитини, батьки не досягли. Відповідачка [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 01.07.2021 року (основний вид діяльності 62.01 Комп?ютерне програмування) та сплачує єдиний податок 3-ї групи по ставці 5% з 01.07.2021. Вважає за дійсних обставин справи необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина [PERSON] буде стягнення аліментів у розмірі однієї чверті, заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. А тому просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. Згідно з ч.4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та в додаткових поясненнях, просили позов задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали і просили відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Крім того, просили звернути увагу суд на те, що спільна дитина сторін по справі на час завершення розгляду знову проживає з відповідачкою, що позбавляє можливості позивача стягувати аліменти на його утримання. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Правовідносини, які склались між сторонами по справі регулюються нормами Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та Декларацією прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. В абзаці третьому частини 2 статті визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 27 лютого 2018 року до 12 жовтня 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу (т.1, а.с.10-11). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (т.1, а.с.4). Згідно з довідкою про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні/будинку №451710 від 04.01.2023 виданою Департаментом надання адміністративних послуг, зареєстроване місце проживання [PERSON] , [PERSON] : [ADDRESS] (т.1, а.с 67). [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] без реєстрації у свого батька [PERSON] , разом з сином [PERSON] , згідно з актом №90 від 10.10.2022 року (т.1, а.с. 68). Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №25/2 від 24.01.2023 р. визначено участь у вихованні дитини і встановлено порядок побачень громадянину [PERSON] із малолітнім [PERSON] , [INFO] , а саме перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 12.00 год. до 20.00 год. в присутності матері. У будні та святкові дні - за домовленістю між батьками (т.1, а.с. 70). Згідно з талоном повідомленням № 14250 від 22.05.2023 р., 21.05.2023 р. о 20.15 год . до відділення поліції від [PERSON] надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.05.2023 р. її колишній чоловік згідно з графіком пішов гуляти з спільною дитиною 2018 р.н., однак по теперішній час дитину не повернув. Приблизно о 19.38 год надіслав повідомлення, що поїхав з дитиною на оздоровлення (т.1, а.с.69). Згідно з актом обстеження умов проживання від 09.10.2023 року, з метою обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] начальником відділу соціально-правового захисту дітей служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністації та головним спеціалістом відділу, проведено обстеженння за адресою [ADDRESS] . Умови проживання у квартирі задовільні, наявні необхідні меблі та побутова техніка. Стосунки, традиції сім`ї доброзичливі. Зі слів [PERSON] , дитина відвідує приватний дошкільний заклад. З 21.05.2023 року син проживає з батьком (т.1, а.с. 42, т.1, а.с. 192). [PERSON] відвідує дитячий заклад DINO Святошинського району м. Києва, дитину приводить та забирає тато. Він цікавиться життям дитини в садочку та приймає активну участь у заходах, згідно з довідкою від 06 жовтня 2023 року (т.1, а.с. 43, 193). ФОП [PERSON] , [INFO] , у відповідь на адвокатський запит повідомив про те, що дитячий заклад денного догляду за дітьми «DINO" створений ФОП [PERSON] . Даний заклад, дійсно відвідував [PERSON] , [INFO] .. Дитина відвідувала заклад без видимих зовнішніх ознак захворювання та порушення загального стану здоров`я. [PERSON] , можливо охарактеризувати, як досить активну та розвинену дитину на свій вік, улюблені іграшки були автомобілі та роботи, досить часто приносив із собою розмальовки та прописи. Заклад [PERSON] почав відвідувати з 04.07.2023 року та відвідував до 16.10.2023 року. Загальна кількість днів перебування [PERSON] у закладі становить 55 днів. [PERSON] пропускав відвідування закладу, зі слів батька, як за сімейними обставинами, так і по хворобі. [PERSON] уникав розмов та відповідей на питання, які стосувалися його матері. Остання розмова з батьком дитини була 20.10.2023 року по телефону, де він повідомив, що вони відсутні за сімейними обставинами та не знає чи [PERSON] буде відвідувати заклад надалі (т.1, а.с.71) 10.06.2023 року [PERSON] пройшов часткове медичне обстеження, діагноз - здоровий, згідно з довідкою КНП «Яремчанська міська лікарня» №428 (т.1, зв. а.с. 43). У КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» у дитини - [PERSON] 18.09.2023 року діагностовано вірусну інфекцію, гострий ринофарингіт (т.1, а.с. 45, 195). 18.11.2023 року [PERSON] прибула до Києва за адресою [ADDRESS] з метою зустрітись з сином [PERSON] , двері квартири ніхто не відчинив, сина за даною адресою немає, його місцезнаходження не відоме, згідно з заявою [PERSON] до начальника Святошинського УП ГУНП у м.Києві (т.1, а.с. 72). Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Чернівецького РУП ГУНП у Чернівецькій області від 23.12.2023 р. із заявою звернулася [PERSON] , [INFO] про те, що її колишній чоловік [PERSON] , [INFO] . після визначеного побачення, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №25/2 від 24.01.2023, не повернув матері їхнього спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та про місце перебування останнього не повідомляє (т.1, а.с. 75). Крім того, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Чернівецького РУП ГУНП у Чернівецькій області від 23.10.2023 р. [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , позбавивши її можливості зустрічей з малолітнім сином, чим завдав [PERSON] психологічних страждань (т.1, а.с. 76). Між сторонами існують спори щодо відібрання дитини (т.1, а.с. 65), справа 727/6408/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , провадження у справі ухвалою Першотравневий районний суд м. Чернівці від 07.03.2024 року зупинено до ухвалення рішення вцивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини із батьком та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 вересня 2023 року по справі №727/5956/23 зобов?язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у необмеженому спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] , за допомогою засобів зв?язку, із урахуванням режиму сну дитини, шляхом надання, батьком дитині доступу до мобільного телефону. Зобов?язано [PERSON] забезпечити побачення та спілкування малолітнього [PERSON] , з матір?ю [PERSON] , шляхом періодичних побачень, в присутності батька, за місцем проживання дитини, кожної суботи з 16.00 години до 19:00 години (т.1, а.с. 79-81). Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року по справі №727/5956/23, за заявою [PERSON] про забезпечення позову заборонено [PERSON] вчиняти дії, як особисто так й із залученням третіх осіб, спрямовані на зміну місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , фактичним місцем проживання наразі якого є разом з його батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] до ухвалення рішення у справі 727/5956/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини (т.1, а.с. 113-118, а.с. 171-176). 13.03.2024 року відкрито касаційне провадження по даній справі на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 березня 2024 року у справі №727/5956/23 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визначення місця проживання дитини - відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини - задоволено. Визначено місце проживання - [PERSON] , [INFO] , разом із матір?ю - [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , за місцем її проживання (т.1, зв.а.с. 225 - а.с. 233). Дане рішення не набрало законної сили, у зв`язку з його апеляційним оскарженням у Чернівецькому апеляційному суді, що підтверджується ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21 травня 2024 року (т.2, а.с. 22). Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Чернівецького РУП ГУНП у Чернівецькій області від 07.10.2023 р. на адресу СВ Чернівецького районного управління поліції надійшла ухвала слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці - Войтун О.Б, №725/8057/23 від 05.10.2023, про внесення відомостей до ЄРДР по заяві [PERSON] , щодо невиконання рішення суду №727/5956/23 колишнім чоловіком [PERSON] (т.1, а.с. 77). Згідно з висновком органу опіки та піклування Чернівецької міської ради (додаток 2 до рішення виконавчого комітету міської ради 12.12.2023 №848/28) про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради 29.11.2023 року прийнято рішення і надано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] , не порушуючи право батька [PERSON] на участь у вихованні дитини (т.1, а.с.83-84). [PERSON] є фізичною особою підприємцем, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку (т.1, а.с.85-86). Відповідно до відомостей про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного податку : самостійно визначена сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини, усього за 2022 рік становить 78600 грн. (т.1, а.с. 88), за 2023 рік - 364412,1 грн. (т.1, а.с. 89). Заявою від 15.12.2023 року (т.1, а.с. 121), заявою від 03.01.2024 року та заявою від 25.01.2024 року (т.1, а.с. 125) [PERSON] просив [PERSON] брати участь в утриманні дитини шляхом надсилання коштів «аліментів» та вказав реквізити щодо добровільної сплати аліментів. Актом оцінки потреб сім`ї/особи початок 26.12.2023 року - завершення 01.01.2024 року Святошинським районним в місті Києві центр соціальних служб, встановлено, що місцем проживання [PERSON] на момент оцінювання [ADDRESS] , однак у п.4, п.п. 6), коментарі: зазначено, що орендована однокімнатна квартира у задовільному стані, договір оренди житла закінчується 01.01.2024 року (т.1, а.с. 108-111, а.с. 166-169). Матеріали справи також містять заяву комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі-Комісія), про те, що на засіданні Комісії було винесено на розгляд ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 жовтня 2023 року у справі № 727/5956/23 про надання висновку до суду. На засіданні комісії батько, громадянин [PERSON] та його представники перешкоджали діяльності Комісії, у зв?язку із цим було викликано наряд поліції. Через оголошення повітряної тривоги та відсутності відповідного укриття було прийнято рішення перенести розгляд питання на чергове засідання Комісії (т.1, а.с. 128, 217). Висновком про визначення місця проживання дитини [PERSON] Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.03.2024 року №107-2045 зазначено, що Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір?ю, громадянкою [PERSON] , не порушуючи права батька, громадянина [PERSON] , на участь у вихованні дитини (т.1, а.с. 222-225). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 20.05.2024 року за адресою [ADDRESS] в квартирі проживають [PERSON] та [PERSON] . Дитина забезпечена одягом, взуттям, конструкторами, засобами гігієни. Наявна велика кількість розвиваючих ігор, розмальовок, дитячих книг. На час обстеження дитина гралась конструктором «Лего», легко ішла на контакт та демонструвала позитивні емоції щодо проживання з мамою (т.2, а.с. 16). Матеріали справи також містять лікарняний лист [PERSON] відкритий 17.05.2024 року та закритий 21.05.2024 у зв`язку з доглядом за хворою дитиною (т.2, а.с. 17). Стороною позивача до матеріалів справи долучено талони-повідомлення єдиного обліку №27227, №27624, №27623 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (т.2, а.с. 33-34). Стороною відповідача зазначено, що дитина почала проживати з нею з 17.05.2024 року, сторонами даний факт не заперечується. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, прецедентної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 року у справі №158/1638/18 вказано, що «згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Встановивши, що [PERSON] не доведено, що основне місце проживання дітей з ним, а мировою угодою сторони визначили місце проживання з матір`ю, а також врахувавши те, що законом не передбачено право на стягнення аліментів тим із батьків, з яким не проживають діти, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову». Враховуючи правову природу аліментів, їхній цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина,

Outcome: dismissed