Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №265. В період шлюбу у сторін народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені майже п`ятнадцять років, спільного господарства вони не ведуть, оскільки проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та шлюб. На примирення він не згоден, вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Посилаючись на дані обставини, позивачка просив суд шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 19-20). Позивач та його представник, діюча на підставі ордеру від 04 квітня 2024 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про підтримання позовних вимог та просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. 3, 5). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, надала заяву про визнання позову та просила суд слухати справу за її відсутністю (а.с. 6, 27, 29). Відповідно до ст.\~275\~ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №265, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В період шлюбу у сторін народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 14, 15). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, втрата почуттів любові та поваги один одного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1211,20 грн. не сплатив, вважаючи, що він має пільгу відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як учасники бойових дій, яким він є (а.с. 7). Проте, суд має зазначити, що у такому випадку позивач був би звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, але у тих справах, які пов`язані з порушенням його прав, як учасника бойових дій. Таким чином, суд констатує, що позивач неправомірно не сплатив судовий збір за подання даного позову. Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, суд робить висновок проте, що оскільки позивач при подачі позову не був звільнений від сплати судового збору, але його не сплатив, то при визнанні відповідачкою позову сплатити половину його суми за цим рішенням на користь держави має відповідачка, тобто 605,60 грн. На підставі ч. 3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved