Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 30 квітня 2011 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Під час шлюбу подружжям було набуто майно, що в розумінні статті 60 Сімейного кодексу України вважається об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так як відносини подружжя ґрунтувалися на принципі взаємної довіри, у неї були відсутні підстави для заперечення проти оформлення права власності виключно на відповідача. 09 серпня 2016 року сторонами була придбана земельна ділянка (кадастровий номер 5910136600:13:016:0007), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площа: 0,0397 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка була оформлена на відповідача. У березні 2017 року вона та відповідач закінчили будівництво житлового будинку, загальної площею 85,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.05.2017 року №230 було змінено поштову адресу земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:13:016:0007 та житлового будинку з адреси: [ADDRESS] , на [ADDRESS] . 31.05.2017 року у приватного нотаріуса Бурбики Т.А. були внесені відповідні зміни у реєстрі речових прав на нерухоме майно, змінено адресу земельної ділянки та житлового будинку. Таким чином, під час спільного проживання сторонами придбано: земельну ділянку та побудовано житловий будинок, які є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. З метою уникнення непорозуміння щодо поділу спільного майна подружжя та досудового врегулювання цього питання вона звернулася до відповідача з пропозицією укласти мирову угоду у нотаріуса. Оскільки відповідач проігнорував усі спроби досудового вирішення питання поділу спільного майна, позивач змушена звернутися до суду. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 частку житлового будинку, площею 85,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:13:016:0007, площею 0, 0397 га.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, площею 85,8 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:13:016:0007, площею 0,0397 га., судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Пономаренко О.В. в підготовче засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Пономаренка О.В. до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги [PERSON] , підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`вився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.3, 4 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з урахуванням позиції сторін у справі, дослідивши докази, дійшов такого висновку: Суд установив, що 30 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] [NUMBER] від 30 квітня 2011 року (а.с.16). Під час шлюбу 09 серпня 2016 року [PERSON] була придбана земельна ділянка (кадастровий номер 5910136600:13:016:0007), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площа: 0,0397 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.5-6). У березні 2017 року [PERSON] та [PERSON] закінчили будівництво житлового будинку, загальної площею 85,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.05.2017 року №230 було змінено поштову адресу земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:13:016:0007 та житлового будинку з адреси: [ADDRESS] , на [ADDRESS] (а.с.12,13). 31.05.2017 року в приватного нотаріуса Бурбики Т.А. були внесені відповідні зміни у реєстрі речових прав на нерухоме майно, змінено адресу земельної ділянки та житлового будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2017 року (а.с.15). Таким чином, під час спільного проживання сторонами придбано: земельну ділянку кадастровий номер 5910136600:13:016:0007), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 0,0397 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та побудовано житловий будинок, які є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України). Частиною 1\~статті 69\~СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, котре належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, суд дійшов висновку, що придбана сторонами під час шлюбу земельна ділянка кадастровий номер 5910136600:13:016:0007), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площа: 0,0397 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та побудований житловий будинок за адресою [ADDRESS] з господарськими будівлями, належать до спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягають поділу між ними, шляхом визнання за [PERSON] , праві власності на 1/2 частку житлового будинку з мансардою, загальною площею 85,8 кв.м з господарськими будівлями топкова Л, гараж И, огорожа №1-2, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:13:016:0007, площею 0, 0397 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку житлового будинку з мансардою, загальною площею 85,8 кв.м.,з господарськими будівлями топкова Л, гараж И, огорожа №1-2, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:13:016:0007, площею 0,0397 га, розташованої за адресою [ADDRESS] . За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України,- разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті на стадії підготовчого провадження визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні цього позову, тобто 2790грн. 25коп. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні цього позову у сумі 2790грн. 25коп., згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved