Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

08.04.2024 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері позивача [PERSON] , що померла [INFO] в с. Журавне Охтирського району Сумської області. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , через два роки після смерті якої позивач довідався про належність матері на праві власності земельної ділянки площею 2,0442 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Після цього [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Представник позивача зазначає, що іншим спадкоємцем першої черги за законом окрім позивача [PERSON] є його брат [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , а отже позивач є єдиним спадкоємицею, який бажає прийняти спадщину. Однак у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права [PERSON] не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 09.04.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 06.05.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників процесу. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляду справи у відсутності сторони позивача, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник Чернеччинської\~сільської ради\~Охтирського району\~Сумської областіу судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що відповідачем не спростовувалося та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.02.1967, виданим Чернеччинською сільською радою Охтирського району Сумської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.07.1970, виданим Чернеччинською сільською радою Охтирського району Сумської області (а.с. 6, 8). Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 167549 від 25.09.2006, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,0442 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 11). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.10.2018 Виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, [INFO] у с. Журавне Охтирського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 5). Листом від 12.03.2024 № 333/01-16, за підписом державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропая В.В., позивачу [PERSON] роз`яснено про відсутність підстав для прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строк для звернення із такою заявою (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України\~в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270\~ЦПК України\~для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями \~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З аналізу вказаних положень\~ЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що позивач не звернувся в межах визначеного законом строку до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті матері у зв`язку з незнанням про існування будь-якого спадкового майна, при цьому інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину відсутні. Так, згідно заяви від 13.09.2021, зареєстрованої в реєстрі за № 1417, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , не прийняв, на неї не претендує, звертатися до суду з метою визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не бажає (а.с. 12). За інформацією, наданою завідувачем Другої охтирської державної нотаріальної контори [PERSON] , після смерті [PERSON] згідно Алфавітної книги спадкових справ до нотаріальної контори не зверталися спадкоємці із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини; спадкова справа не відкривалася; свідоцтва про право на спадщину не видавалися. З огляду на викладене, судом встановлено обставини, які унеможливили своєчасне звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] . Крім того, судом враховано відсутність інших спадкоємців, що реалізували свої спадкові права шляхом подання зави про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved