Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 99784,85 грн, яка складається з наступного: 40004,74 грн - заборгованість за кредитом; 58280,11 грн - заборгованість за процентами; 1500 грн - заборгованість за комісією, а також судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.04.2021 [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА») Договір про надання кредиту № 277760-КС-001 (далі - Договір). Договір укладений в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України\~«Про електронну\~комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 277760-КС-001 від 04.04.2021. Відповідно до п. 1 Договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 36000,00 грн., строком на 24 тижнів - до 19.09.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86587500% в день (фіксована ставка), зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 5400,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з п. 2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 Договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. 04.04.2021 позивач видав відповідачці кредит у розмірі 36000,00 грн. (двома платежами 20000 грн та 16000 грн) в розмірі на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» № 393246859 та 393247111 від 04.04.2021, двома довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» від 21.09.2023, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. 14.06.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту № 277760-КС-001 від 04.04.2021 (далі - Додаткова угода 1). Додаткова угода 1 укладена в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України\~«Про електронну\~комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення Додаткової угоди 1 підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення Додаткової угоди 1 від 14.06.2021 до Договору про надання кредиту № 277760-КС-001 від 04.04.2021. Внаслідок укладення Додаткової угоди 1: сума кредиту була збільшена на 10000,00 грн.; загальна сума отриманого та неповернутого кредиту склала 40004,74 грн; строк кредиту був продовжений на 71 днів, а термін дії Договору (строк повернення кредиту) був продовжений до 29.11.2021; за надання додаткового кредиту з позичальника підлягає сплаті комісія в розмірі 1500,00 грн.; з дати укладення Додаткової угоди було встановлено новий графік платежів. 14.06.2021 позивач видав відповідачці додатковий кредит у розмірі 10000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта та платіжним дорученням № 29073 14.06.2021, чим виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою 1 своєчасно та в повному обсязі. До теперішнього часу відповідачка лише частково сплатила позивачу заборгованість за Договором у розмірі 33173,17 грн., чим порушила свої зобов`язання, встановлені Договором. Таким чином, частково перераховуючи кошти з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. 31.01.2024 від відповідачки на адресу суду надійшла заява про часткове визнання позовних вимог, де зазначено, що відповідачкою було отримано 36000 грн, повернуто 33173,17 грн, тому стягненню з неї підлягає 2826,83 грн. Решта суми боргу не підлягає стягненню, адже у справі немає жодного доказу досягнення сторонами обопільної згоди відносно істотних умов кредитного договору - рівня річних відсотків, терміну повернення коштів, розмірів штрафів чи пені, а також комісії. Надані роздруківки не містять підпису Відповідача, відповідно, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей документ розумів відповідач, ознайомився і погодився з ним. У додаткових поясненнях представник позивача зауважив, що кредитний договір та додаткова угода були підписані відповідачкою одноразовим ідентифікатором, що відповідає нормам ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» та ст. 207 ЦК України. А та обставина, що Кредитний договір не відображає підпису Відповідачки не спростовує факт підписання електронного Кредитного договору. Розмір заборгованості повністю відповідає умовам Кредитного договору, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 07.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - адвокат Бруско О.В. у судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та без фіксації судового процесу. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява про розгляд спарви в письмовому провадженні. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно з приписами ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст.\~628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Положеннями ст.\~15\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» визначено, що суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Матеріалами справи підтверджено, що 04.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 277760-КС-001, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 36000,00 грн., строком на 24 тижні, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом в день 0,86587500 %, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 5400,00 грн. За умовами укладеного договору кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 19.09.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 79200 грн (а.с. 13-14). Приймаючи умови вищевказаного договору, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір (п. 6 Договору про надання кредиту). Як видно з візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного Договору про надання кредиту 277760-КС-001 від 04.04.2021 (а.с. 15) в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на сайті www.my.tpozyka.com, 04.04.2021 о 18:07:50 [PERSON] , використовуючи номер телефону, ідентифікувалась в ІТС та зайшла в особистий кабінет, де надала всю необхідну інформацію для формування кредитором належної пропозиції. Після ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, [PERSON] підписала його одноразовим ідентифікатором G8249, який був відправлений кредитором на номер її мобільного телефону. Ознайомившись з індивідуальною офертою, яка містить істотні умови кредитного договору, [PERSON] акцептувала умови оферти шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором G8839. Після укладення договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитором направлено [PERSON] підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та правила кредитування відправлені [PERSON] на її електронну пошту та розміщені в особистому кабінеті клієнта в цілодобовому онлайн доступі. До матеріалів справи долучено Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», якими визначено порядок і умови надання ТОВ «БІЗПОЗИКА» споживчих кредитів, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення і належного виконання умов договору (а.с. 17-28). Копіями квитанцій № 393247111 та № 393246859 від 04.04.2021 підтверджено перерахування коштів [PERSON] за договором № 277760-КС-01 від 04.04.2021 на 20000 грн та на 16000 грн відповідно (а.с. 29-30). 14.06.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту № 277760-КС-001 від 04.04.2021 (далі - Додаткова угода 1). Додаткова угода 1 укладена в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України\~«Про електронну\~комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця (а.с. 42-43). Укладення Додаткової угоди 1 підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення Додаткової угоди 1 від 14.06.2021 до Договору про надання кредиту №\~277760-КС-001 від 04.04.2021 (а.с. 44). Внаслідок укладення Додаткової угоди 1: сума кредиту була збільшена на 10000,00 грн.; загальна сума отриманого та неповернутого кредиту склала 40004,74 грн; строк кредиту був продовжений на 71 днів, а термін дії Договору (строк повернення кредиту) був продовжений до 29.11.2021; за надання додаткового кредиту з позичальника підлягає сплаті комісія в розмірі 1500,00 грн.; з дати укладення Додаткової угоди було встановлено новий графік платежів. 14.06.2021 позивач видав відповідачці додатковий кредит у розмірі 10000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта та платіжним дорученням № 29073 14.06.2021 (а.с. 46). Згідно зі ст.\~8\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Представник відповідачки, заперечуючи проти позову, зауважував, що у справі немає жодного доказу досягнення сторонами обопільної згоди відносно істотних умов кредитного договору - рівня річних відсотків, терміну повернення коштів, розмірів штрафів чи пені, а також комісії. Однак суд відхиляє такі заперечення, виходячи з наступного. Так, самою відповідачкою не спростовується сам факт укладення кредитного договору з використанням ідентифікаторів. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає. У кредитному договорі кредитор та позичальник узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, графік платежів, де зазначені і сума відсотків, і сума комісії, що свідчить про наявність волевиявлення [PERSON] на укладення такого договору, на визначених умовах шляхом підписання Договору про надання кредиту № 27760-КС-001 від 04.04.2021, а у подальшому Додаткової угоди 1 від 14.06.2021 за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Договір про надання кредиту № 27760-КС-001 від 04.04.2021та Додаткова угода 1 від 14.06.2021 є укладеними з моменту їх підписання відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.09.2023 загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «БІЗПОЗИКА» складає заборгованість у розмірі 99784,85 грн, яка складається з наступного: 40004,74 грн - заборгованість за кредитом; 58280,11 грн - заборгованість за процентами; 1500 грн - заборгованість за комісією (а.с. 54-56). Даний розрахунок відповідачкою не було спростовано. Оскільки [PERSON] сплачено лише частково суму заборгованості в сумі 33173,17 грн, решту суми заборгованості в сумі 99784,85 грн не сплатила, що підтверджується належним розрахунком, тому суд вважає позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved