Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулась з заявою, заінтересовані особи Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Піцул Валерій Юрійович про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після іі смерті відкрилась спадщина на 1\\2 частку квартири [ADDRESS] . Заявник постійно проживає у квартирі та є власником частки квартири. Таким чином, після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом залишилася вона - донька померлої . Враховуючи вище вказані обставини, заявник , як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, проживає у крім іншого успадкованій частці квартири, утримує її, сплачує необхідні обов`язкові платежі, користується особистим майном померлої, яке перебувало в належній їй частці . Перелічені вище дії заявником вчинялися систематично і продовжувалися нею як до закінчення строку для прийняття спадщини так і в послідуючому. Бажаючи отримати свідоцтво про спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, звернулася до приватного нотаріуса натомість їй відмовлено. Вважала, що фактично прийняла спадкове майно у вигляді 1\\2 частки квартири після смерті матері. Заявник просила суд встановити факт, а саме - [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном; Представник заявника [PERSON] - адвокат Пінчук Ю.С. просить розглянути заяву у її відсутність та у відсутність заявника. Заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області просить розглянути заяву у його відсутність. Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Піцул В.Ю. просить проводити судовий розгляд у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської ради народних депутатів квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадшину за законом від 15 січня 1998 року спадкоємицею майна [PERSON] є [PERSON] . Спадкове майно складається із 1\\2 частки квартири [ADDRESS] у м Кременчуці [PERSON] померла [INFO] . На час смерті [PERSON] відносини спадкування регулювалися правилами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом залишилася донька померлої [PERSON] . [PERSON] прийняла спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, проживає у квартирі, частка якої належала спадкодавцю , стала доглядати за квартирою, утримувати її, сплачувала необхідні обов`язкові платежі, користуватися особистим майном померлої, яке перебувало в цій частині квартири. Перелічені вище дії [PERSON] вчинялися систематично і продовжувалися нею як до закінчення строку для прийняття спадщини так і в послідуючому. Заявник вступила у володіння та управління часткою квартири матері шляхом проживання в ній, здійсненням догляду за нею та підтримання майна в належному стані, сплатою необхідних платежів. Бажаючи оформити спадкові права після смерті матері та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої заявник звернулась із відповідною заявою до нотаріуса. 12.09.2023 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Піцул В.Ю. постановою відмовив заявнику у оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті її матері, оскільки [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину Спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилася . Згідно зі статтею 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином саме спадкоємцям діючим законодавством надавалося прав вибору, яким саме шляхом слід прийняти спадщину й залежить виключно від його власного волевиявлення в кожному конкретному випадку. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець за законом або з заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець який не вчинив жодної із дій, що свідчать про прийняття спадщини. За правилами частини першої статті 554 ЦК УРСР (1963 року) у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавленні спадкоємця права спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 560 ЦК УРСР (1963 року) є правом, а не обов`язком спадкоємця. Отже, прийняття спадщини спадкоємцем, як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від власного волевиявлення. При цьому, спадкоємець не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину. Таке право виникає з часу відкриття спадщини та не обмежене певними часовими рамками щодо отримання У відповідності до ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п.5 ч.2ст.293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За наслідками судового розгляду судом встановлено, що факт має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість реалізації права на спадкування, тому заява підлягає задоволенню. Згідно ч.7ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом На підставі викладеного та

Outcome: approved