Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 квітня 2024 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про захист прав споживачів в порядку надання житлових послуг по утриманню будинку задоволено частково. Суд вирішив: Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» в строк 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили вчинити наступні дії в під`їзді №3 багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] : - залити бетоном чи цементним розчином приямок та вирівняти майданчик перед вхідними дверима до під`їзду; - замінити металево опору, яка утримує залізобетону плиту перекриття над входом до під`їзду; - вирівняти заглибини та пофарбувати фасад будинку навколо входу до під`їзду; - здійснити поточний ремонт сходових кліток під`їзду: вирівняти заглибини і прибрати щілини на підлозі, стінах та стелі; здійснити побілку стелі та побілку і фарбування стін; фарбування віконних рам, перил та інших металевих елементів. В іншій частині позовних вимог відмовити. При ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим є необхідність в ухвалені додаткового судового рішення. 06 травня 2024 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу. Позивач та його представник, будучи повідомленими судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності, наполягав на задоволенні заяви. Представник відповідача ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Договором №13 про надання правової допомоги від 25.08.2023 року укладеного між позивачем і адвокатом Железняком В.К. закріплені повноваження адвоката на представництво інтересів позивача у даній справі (а.с.89-90). Як вбачається з розрахунку вартості (правничої) допомоги, наданої позивачу [PERSON] у цивільній справі 333/7290/23, загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги замовнику становить 10 годин 30 хвилин, відповідно вартість наданих послуг, становить 11 000,00 гривень. Дослідивши наданий розрахунок, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, виходячи з такого. Представник позивача вказує в своєму розрахунку про проведення 4 (чотирьох) судових засідань за його участі з розрахунку 1 нормо година роботи адвоката становить 1000 гривень 00 копійок, що становить 4\~000 гривень 00 копійок. З дослідження матеріалів цивільної справи судом встановлено, що судом проведено два судових засідання за участі представника позивача, а саме: 06.12.2023 року (а.с.45-46) та 06.02.2024 року (а.с.62). Таким чином, суд приходить до висновку про зменшення витрат на правничу (правову) допомогу наданої адвокатом Железняком В.К. позивачеві [PERSON] в частині участі в судових засіданнях з 4000,00 гривень до 2000,00 гривень. Крім цього, до загальної суми правничої (правової) допомоги , наданої позивачу [PERSON] , адвокатом помилково, зараховано грошову суму у розмірі 500 гривень за вчинення дії на складання процесуального документа, про яку не має відомостей у даному розрахунку. Таким чином, зазначена сума в розмірі 500 гривень також не підлягає стягненню з відповідача. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Виходячи зі співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складності справи, ціни позову та виконаним адвокатом робіт (наданим послугам), а також обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, враховуючи, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, позов задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8\~500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Outcome: approved