Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

16.04.2024 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 18.11.2000 Ленінським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис №398. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після реєстрації шлюбу сторони проживали разом, однак після певного періоду часу почали проживати окремо, оскільки спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить уявленням позивача про сім`ю. Сторони втратили почуття любові один до одного та взаєморозуміння, на даний момент спільне господарство не ведуть, тому шлюб існує лише формально. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Після виконання вимог ст.187 ЦПК на підставі ухвали суду від 30.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 03.05.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.11.2000 сторони уклали шлюб, зареєстрований Ленінським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис №398, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ч.1 ст.24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть та не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved