Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 27 червня 2018 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 25.08.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 111-АК/2011-97 у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 244\~900,00 грн. Виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором забезпечується заставою автомобіля марки Ford, модель Mondeo, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР [NUMBER] . 22.06.2015\~року між\~ПАТ «ВТБ\~Банк» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Довіра\~та Гарантія»\~було укладено\~договір відступлення\~прав вимоги\~за договорами\~застави №\~220615нв.Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 25657 від 25.0.2011 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615 (далі - Договір відступлення), відповідно до якого, Позивач набув право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.\~514\~ЦК України\~до нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язанні в\~обсязі і\~на умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~Договором або\~законом. У зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачем по поверненню кредитних коштів по кредитному договору утворилась заборгованість у розмірі 265\~154,56 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 02 липня 2018 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарнтія» було залишено без руху. 19\~липня 2018\~року пощзивач\~усунув недоліки\~позовної заяви\~та ухвалою\~судді від\~23\~липня 2018\~року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено проведення судового засідання на 20 серпня 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження В подальшому розгляд справи було відкладено на 05 вересня 2018 року. Заочним рішення від 05 вересня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~задоволено, ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість за кредитним договором № 111-АК/2011-97 від 25.09.2011 року у розмірі 265\~154,56 грн (двісті шістдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят чотири грн 56 коп.), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239), стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239) повернення витрат по сплаті судового збору в розмірі 3977,32 грн. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2019 року Замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 235/3800/18, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 111-АК/2011-97 від 25.09.2011 року у розмірі 265\~154,56 грн (двісті шістдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят чотири грн 56 коп.), та відшкодування судових витрта, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова«компанія «Прайм Альянс». Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2023 року заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, призначено по справі підготовче засідання. 16 січня 2024 року від ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] часткову заборгованість за кредитним договором № 111-АК/2011-97 від 25.09.2011 року у розмірі 153539,01 грн. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 25.04.2024 року представник позивача підтримав позовні вимоги просила їх задовольнити по підставах викладених у позовній заяві, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і імсе рощзгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те ,що позивачем не доведено належними та допустими доказами наявність заборгованості за кредитним договором. Повно і всебічно з`ясувавши обставини на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатній і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Однією з підстав цивільних прав та обов`язків згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 207,1055 ЦК Україникредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 25.08.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 111-АК/2011-97, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 244\~900,00 грн (а.с. 3-7). Виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором забезпечується заставою автомобіля марки Ford, модель Mondeo, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР [NUMBER] . Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначені обставини не заперечував, але зазначив, що свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором він виконав у повному обсязі, складений позивачем розрахунок заборгованості, в якому суми та дати їх сплати не відповідають первинним бухгалтерським документам, не є належним доказом заборгованості. На підтвердження сплати сум за кредитним договором позивачем надані квитанції (а.с. 48-133). Доданий позивачем до позовної заяви графік повернення кредиту і сплати процентів та розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту (а.с. 8) не можуть слугувати підтвердженням існування боргу, оскільки вони не є первинними документами, так як не відповідають вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.4.10 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні. Приписами ч. 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення позивача від обов`язку доказування, та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях навіть. Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами, на які робиться посилання в позовній заяві без встановлення відповідних фактів, які заперечуються відповідачем, а саме в тій частині, що він сплатив борг за вказаним кредитним договором. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем на підтвердження факту заборгованості за кредитним договором не надано доказів, які спростували б заперечення позивача щодо погашення заборгованості відповідачем по вищевказаному кредитному договору. Виписка по рахунку та розрахунок заборгованості не можуть слугувати підтвердженням наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, оскільки вони не є первинними документами, так як не відповідають вимогам, що висуваються чинним законодавством до первинних документів. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги забоволенню не підлягають. Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed