Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на ті обставини, що 03 березня 2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 5024750-02-10-02, предметом якого є страхування транспортного засобу «Honda Accord», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 04 травня 2018 року в місті Києві відбулася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «ВАЗ 2113», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок пригоди транспортний засіб «Honda Accord» зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Європротокол) від 04 травня 2018 року. \~ \~ \~ \~ Згідно даних європротоколу від 04 травня 2018 року, 04 травня 2018 року о 13 годині 10 хвилин водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2113», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не був уважним та обережним, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] згоден з обставинами дорожньо-транспортної пригоди, викладеними в європротоколі, та визнав свою вину. Згідно з даними рахунку на оплату №219633/140520181 від 14 травня 2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », склала 31347, 88 грн. Факт ДТП 04 травня 2018 року визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом. На підставі страхового акту, на виконання вимог статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого (через автосервіс та в рахунок страхового платежу), в сумі 31 347, 88 грн. За заявою [PERSON] та виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту, на підставі страхового акту №04485-02 від 17 травня 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило [PERSON] вказану суму страхового відшкодування. Відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 31347, 88 грн, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 04 травня 2018 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 31 347, 88 грн. Відповідальність винуватця\~ДТП як\~водія транспортного\~засобу «ВАЗ\~2113»\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~була забезпечена\~договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засоби №АМ2911732 на момент ДТП в ПрАТ «Київський страховий дім». \~ \~ \~ \~ ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 16 412, 59 грн. Враховуючи недостатність страхової виплати, що була здійснена ПрАТ «Київський страховий дім», для повного відшкодування заподіяної ним шкоди винуватець ДТП зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням його страховиком, що склала 14935, 29 грн. 07 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «СК «ВУСО відступає (передає), а ФОП [PERSON] отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5024750-02-10-02 від 03 березня 2018 року. Тож до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням його страховиком у розмірі 14935, 29 грн. З метою досудового врегулювання спору 06 жовтня 2020 року відповідачу рекомендованим листом було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, який повернувся з причини відсутності адресата за вказаною адресою. В зв`язку з тим, що відповідач не сплатив суму заборгованості в добровільному порядку, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України. Посилаючись на правила статті 9, частини 1 статті 16, пункту 3 статті 20, 27 Закону України «Про страхування», статті 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 11, статті 22, статті 512, статті 993, статті 1166, статті 1187, статті 1191, статті 1192, статті 1194 ЦК України, просив стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 14935,29 грн, 848,00 грн судових витрат у виді сплаченого судового збору та 11863,80 грн судових витрат у виді витрат на правничу допомогу. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Солом?янського районного суду міста Києва від 06 січня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Солом?янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року справу передано за підсудністю на розгляд Миронівському районному суду Київської області. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. від 24 лютого 2023 року постановлено прийняти справу до свого провадження, як таку, що надійшла з іншого суду та призначено її до розгляду, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім». Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи 28 вересня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, вказав, що у полісі ОСЦПВ відповідача розмір страхової суми (ліміту відповідальності) страховика за шкоду, завдану майну потерпілого, становить 100 000 тисяч гривень на одного потерпілого. Отже, у разі настання ДТП, страхова компанія відповідача несе відповідальність за заподіяну третім особам шкоду в межах ліміту страхових сум, які зазначені у страховому полісі. У свою чергу страхова компанія потерпілого не може вимагати від винуватця ДТП сплати сум фактичних витрат за заподіяну оцінену шкоду, якщо розмір таких сум не перевищує розміру страхового ліміту. Вказав, що матеріали справи не містять інформації про те, на підставі яких документів страхова компанія/страховик відповідача, у спосіб, встановлений Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатила страхове відшкодування шкоди потерпілій особі у розмірі 17225,49 грн, тому він не згоден із сумою страхового відшкодування, оскільки виникає питання у правильності визначення розміру страхової виплати за полісом обов`язкового страхування. Вважає,\~що належним\~відповідачем у\~справі є\~страховик ПрАТ\~«Київський страховий\~дім»,\~оскільки неврахування наявності договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності при вирішенні питання про відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», нівелює існування цього правового інституту як такого. Звернув увагу на те, що поданий відповідачем документ «Отчет об оценке колесного транспортного средства №18/9/337/8711/68» не може бути прийнятий судом як належний доказ, оскільки складений іноземною мовою, а позивачем не додано його засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Відсутність перекладу на українську мову документу, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена та на користь кого. Щодо відступлення права вимоги зауважив, що позивач не надав достатніх доказів про набуття ним права вимоги за договором добровільного страхування до відповідача в цілому, та зокрема у тому обсязі які заявлені ним до стягнення, оскільки не надав первинних бухгалтерських документів, які доводять розмір відступленого права вимоги та доказів здійснення оплати за відступлення права вимоги. 25 жовтня 2021 року позивач подав відповідь на відзив, в якому вказав, що порушення відповідачем Правил дорожнього руху при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, знаходиться у причинному зв?язку із завданням шкоди, проте нести відповідальність за завдану матеріальну шкоду у розмірі, не покритому страховою виплатою, останній відмовляється. Матеріали справи свідчать, що ДТП, яка відбулась 04 травня 2018 року була оформлена повідомленням про ДТП (Європротоколом). У Європротоколі від 04 травня 2018 року зазначені відомості про те, що ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху та відомості про визнання останнім своєї вини у пригоді. Європротокол підписаний обома учасниками ДТП, що свідчить про їх згоду з викладеними обставинами. На виконання умов договору страхування, на підставі повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, заяви на виплату страхового відшкодування та страхового акту №04485-02 від 17 травня 2018 року, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило відшкодування завданих збитків на користь потерпілої особи у загальній сумі 31347, 88 грн, що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №11101 від 17 травня 2018 року на суму 14122, 39 грн та довідкою - підтвердження заліку страхового відшкодування від 17 травня 2018 року на суму 17225,49 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ2911732 від ПрАТ «Київський страховий дім», то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до ПрАТ «Київський страховий дім» як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у вчиненні ДТП із вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу. Відповідно до приписів пункту 22.1 статті 22 та статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія, згідно договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов`язана відшкодувати не просто вартість відновлювального ремонту, а відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тобто матеріальний збиток, завданий власнику колісного транспортного засобу в результаті його пошкодження під час ДТП. Зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюються не тільки приписами Закону України «Про страхування», а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним у полісі і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу. У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Київський страховий дім» у виплаті страхового відшкодування обмежене сумою страхової виплати на відновлення з урахуванням зносу, а не сумою ліміту відповідальності. Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортні засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва СД та 7 років - для інших легкових КТЗ. ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату після визначення та оцінки реального розміру збитків на підставі рахунків та актів виконаних робі СТО з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який було розраховано згідно п. 7.38 «Методики товарознавчої експертизи» та оцінки колісних транспортних засобів представником ПрАТ «Київський страховий дім». Таким чином, згідно регресної вимоги ПрАТ «СК «ВУСО», ПрАТ «Київський страховий дім» розрахувало суму страхового відшкодування у розмірі 16412, 59 грн: вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових та запасних частин та вирахуванням розміру франшизи згідно полісу АМ2911732; визначило належну суму страхового відшкодування та здійснило відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО». Враховуючи недостатність виплати здійсненої ПрАТ «Київський страховий дім» для покриття страхових витрат позивач відповідно до статей 1191,1194 ЦК України просить стягнути з відповідача, як з особи, винної у вчиненні ДТП різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) збитки в сумі 14935, 29 грн. Вважає хибними твердження відповідача про те, що позов подано до неналежного відповідача, вказавши, що позивач має право на отримання саме від відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, оскільки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України винна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, повинна сплатити на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При відшкодуванні шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Таким чином, відповідач помилково вважає, що повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в цілому повинна відшкодовуватись ПрАТ «Київський страховий дім» у сумі 31 347, 88 грн. Оскільки ПрАТ «Київський страховий дім» виплатило страхове відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО», за шкоду, що спричинена внаслідок ДТП від 04 травня 2018 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, то позивач має право на отримання різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка одержана від страховика, а саме суми в розмірі 14935, 29 грн з відповідача. 12 листопада 2021 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Заперечуючи проти доводів представника позивача, викладених у відповіді на відзив, відповідач вказав на те, що покладання обов?язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. З Закону України N 1961-IV). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов?язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений за адресою місцезнаходження та шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, відповідач та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з?явилися до суду, причин неявки в судове засідання не повідомили, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надали, враховуючи правила\~статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача та представника третьої особи. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. 03 березня 2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 5024750-02-10-02, предметом якого є страхування транспортного засобу «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4-6). На підставі пункту 7.1. цього договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику прямі збитки, що сталися внаслідок ризиків, визначених у цьому договорі як прийняті під страховий захист. Відповідно до пункту 6.1. договору, страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту про визнання випадку страховим/нестраховим, який складається страховиком на підставі документів, що підтверджують факт настання страхового випадку і розмір заподіяного збитку. 28 лютого 2018 року здійснено зовнішній огляд забезпеченого транспортного засобу (додаток № 1 до договору № 5024750-02-10-02 ), за результатами якого складено акт про відсутність пошкоджень (а.с. 7). 04 травня 2018 року о 13 год 10 хв в місті Києві відбулася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «ВАЗ 2113», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок пригоди транспортний засіб «Honda Accord» зазнав механічних пошкоджень у виді пошкодження переднього бамперу та решітки радіатору. Вказані обставини підтверджуються даними повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом), що складене [PERSON] та [PERSON] , у пункті 14 якого [PERSON] вказав про визнання провини у вчиненні ДТП (а.с. 8). 05 травня 2018 року [PERSON] подала до ПрАТ «ВУСО» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (заяву на виплату страхового відшкодування), у пункті 21 якого перелічено механічні пошкодження автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] (пошкодження правого бампера, решітки радіатору та відсутність освітлення в лівій фарі). В заяві міститься прохання перерахувати виплату страхового відшкодування на реквізити СТО (а.с. 9-10). Відповідно до даних наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 14). 14 травня 2018 року представником страхової компанії за участі [PERSON] складено акт огляду автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в якому зафіксовані пошкодження переднього бамперу (розриви на кріпленні, деформація), решітки переднього бамперу (тріщина на чорній основі), деформація підсилювача переднього бампера, деформація підкладки під передній державний номер, деформація окантовки решітки радіатора, тріщина передньої правої протитуманної фари. До акту додана фототаблиця огляду автомобіля (а.с. 11,12-13). Відповідно до даних калькуляції орієнтовної вартості ремонтно відновлювальних робіт і запасних частин та рахунку № 219633/140520181 від 14 травня 2018 року, загальна вартість ремонтно відновлювальних робіт, запасних деталей та витратних матеріалів для відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] , склала 31347,88 грн, з яких ПДВ 5224,65 грн. Зокрема, вартість запасних деталей та витратних матеріалів (передній бампер, шина бампера, молдінг решітки радіатора, решітка радіатора, фара права протитуманна) складає 24596,00 грн, вартість ремонтно відновлювальних робіт (мийка автомобіля, заміна переднього бампера, заміна правої туманної фари,заміна передньої шини, заміна решітки радіатора, фарбування переднього бампера, фарбування шини бампера) складає 3493,50 грн (а.с.16). На підставі поданих страхувальником та зібраних страховиком документів складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № 04485 від 17 травня 2018 року, відповідно до яких розмір страхового відшкодування визначено в загальній сумі 31347,88 грн (а.с. 17,18). Між ПрАТ «ВУСО» та [PERSON] здійснено залік страхового відшкодування за договором № 5024750-02-10-02 від 03 березня 2018 року та зараховано 17225,49 грн в рахунок страхового платежу за договором (а.с. 21). ПрАТ «ВУСО» 17 травня 2018 року на рахунок ТОВ «Дніпро Мотор Інвест» спалатило вартість відновлювального ремонту у розмірі 14122,39 грн за договором № 5024750-02-10-02 від 03 березня 2018 року на підставі рахунку № 219633/140520181 від 14 травня 2018 року. Факт сплати коштів підтверджується даними платіжного доручення № 11101 від 17 травня 2018 року (а.с. 20). На момент ДТП цивільно правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2134», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісу № [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до даних звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 18/9/337/8711/68, складеного 05 жовтня 2018 року суб?єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ринкова вартість автомомбіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 304200,19 грн, коефіцієнт фізичного зносу на дату дослідження складає 0,5949 (а.с. 22-24). 07 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладений договір про відступлення права вимоги № 07/09/2020, додатком до якого є Реєстр прав вимог (а.с. 25-29). Відповідно до пункту 2.1. вказаного договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядки та строки встановлені в цьому договорі. Пунктом 3.1.3. вказаного договору передбачено, що право вимоги до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первинного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). За даними Реєстру прав вимог (додаток № 1 до договору про відступлення права вимоги № 07/09/2020) ПрАТ «СК «ВУСО» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за страховим актом № 04485-02 за договором № 5024750-02-10-02 від 03 березня 2018 року, укладеним з [PERSON] . Сума страхового відшкодування 31347,88 грн, сума боргу 14935,29 грн. Факт переходу права вимоги за договором підтверджується даними квитанцій від 15 вересня 2020 року про здійснення ФОП [PERSON] на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» платежів згідно умов договору про відступлення права вимоги № 07/09/2020 від 07 версеня 2020 року (а.с. 131, 131зв.). 16 вересня 2020 року ФОП [PERSON] направив [PERSON] повідомлення № 2027063-1 про відступлення права вимоги та акт (вимогу) про відшкодування збитків, в порядку регресу № 04484-02. Відправлення повернулося відправнику в зв?язку з невірним зазначенням адреси адресата. Такі обставини підтверджуються даними повідомлення № 2027063-1 від 16 версеня 2020 року про відступлення права вимоги (а.с.31), даними акту (вимогу) про відшкодування збитків в порядку регресу № 04484-02 від 16 вересня 2020 року (а.с. 32), списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів ФОП [PERSON] № 991 та фіскального чеку від 06 жовтня 2020 року, даними конверта з довідкою Ф.20 АТ «Укрпошта» (а.с. 33,34, 35) . 27 вересня 2021 року відповідач [PERSON] направив до ПрАТ «Київський страховий дім» запит про надання роз?яснення щодо визначення суми відшкодування за страховим полісом та надання копій документів, що підтверджують розрахунок вартості витрат, пов?язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (а.с. 67). Інформація про отримання відповіді на цей запит в матеріалах справи відсутня. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку ГУ ПФУ в м. Києві, розмір його пенсії в 2021 році складав 2200,00 грн на місяць. Інших доходів не має. Такі обставини підтверджуються даними довідки про доходи, виданої ГУ ПФУ в м. Києві 21 вересня 2021 року (а.с. 68), відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 69), Форми ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування (а.с. 70-71). З матеріалів справи вбачається, що 23 березня 2021 року адвокат Трикоз Д.Є. звертався з адвокатським запитом до ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест». Такі обставини підтверджуються даними адвокатського запиту від 23 березня 2021 року та даними відповіді ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» № 1 від 16 квітня 2021 року на адвокатський запит з доданими документами (а.с. 92, 93). ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» на адвокатський запит представника позивача повідомило, що був виконаний відновлювальний ремонт автомобіля «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] (АВР № 1187 від 26 липня 2018 року ПрАТ «СК «Вусо»), відповідно до платіжного доручення № 11101 від 17 травня 2018 року від ПрАТ «СК «Вусо» надійшло страхове відшкодування у розмірі 14122,39 грн за заявою на виплату [PERSON] , а також додатково [PERSON] сплатила за відновлювальний ремонт 5109,52 грн. До відповіді додані копії платіжного доручення від 17 травня 2018 року, актів виконаних робіт та гарантійних талонів № 1187 к та № 1186 к від 26 липня 2018 року з переліком обсягу, трудомісткості і вартості послуг, а також складових частин (а.с. 92-93 зв.). Також 23 березня 2021 року адвокат Трикоз Д.Є. звертався з адвокатським запитом до ПрАТ «Київський страховий дім» з проханням надати інформацію та підтверджуючі документи про такі обставини: чи зверталося ПрАТ «СК «Вусо» до ПрАТ «Київський страховий дім» з вимогою про компенсацію завданих збитків в зв?язку з виплатою страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] ; чи здійснювало оплату ПрАТ «Київський страховий дім» на реквізити ПрАТ «СК «Вусо» згідно заяви про страхове відшкодування (регресна вимога) з поданими документами, передбаченими статтею 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив також надати копії відповідного листування між ПрАТ «СК «Вусо» та ПрАТ «Київський страховий дім» щодо цієї справи, копію полісу № АМ/2911732, копії розрахунку страхового відшкодування та платіжного доручення щодо оплати (а.с. 94). Інформація про отримання відповіді на цей запит в матеріалах справи відсутня. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно з положеннями частини 1 статті 15 ЦК України та частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.\~ Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обовязку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтями\~29,\~32 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов?язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Суд враховує, що власник\~пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то\~у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі частини 1 та частини 6 статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до приписів частин 1,2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача 14935,29 грн збитків, позивач посилався на ті обставини, що ця сума є різницею між фактичним розміром шкоди (сумою страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «Вусо») та сумою страхового відшкодування сплаченого ПрАТ «Київський страховий дім» на рахунок ПрАТ «СК «Вусо» за вирахуванням зносу та франшизи. Разом з цим позивач не надав належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження розміру заявленої до стягнення суми. Суду не надано доказів про визначений ПрАТ «Київський страховий дім» розмір страхового відшкодування за страховим полісом № АМ 002911732, його складові, факт перерахування суми страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «Вусо». За клопотанням відповідача суд ухвалою від 12 лютого 2024 року залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ПрАТ «Київський страховий дім» та витребував у вказаного товариства копії документів, які містять дані щодо визначення розміру страхового відшкодування за страховим випадком, що мав місце 04 травня 2018 року в місті Києві за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 21134, д.н.з. [NUMBER] (страховий поліс № АМ 002911732). Проте ухвала суду не виконана через її неотримання ПрАТ «Київський страховий дім» за адресою місцезнаходження юридичної особи. Поштові відправлення із вкладеннями повернуті до суду з відміткою представника АТ «Украпошта» про неможливість вручення такого відправлення в зв?язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відтак суд вжив всіх визначених процесуальним законом засобів щодо отримання доказів за клопотанням учасників справи, проте такі заходи виявилися безрезультатними. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача в 2021 році звертався до ПрАТ «Київський страховий дім» з адвокатським запитом про надання підтверджуючих документів про порядок обчислення суми відшкодування та проведені з ПрАТ «СК «Вусо» розрахунки по полісу відповідача. Проте відомостей щодо наявності відповіді на вказаний адвокатський запит у матеріалах справи відсутні. Суд враховує, що відповідно до пункту 5.2. договору про відступлення права вимоги № 07/09/2020 від 07 вересня 2020 року, укладеного між позивачем та ПрАТ «Вусо», первісний кредитор разом з реєстром прав вимог зобов?язаний був передати новому кредитору «документацію» (згідно визначенням терміна «документація» у пункті 1.1.4. вказаного договору це оригінали або засвідчені належним чином копії документів, що стосуються заборгованості окремого боржника, які підтверджують розмір зобов?язання (заборгованості), діяльність та наявність права грошових вимог первісного кредитора до боржника, а також є необхідними для пред?явлення вимог до боржника). Відтак письмові докази, що підтверджують дійсний розмір зобов?язання (заборгованості) відповідача [PERSON] перед ПрАТ «СК «Вусо» мали бути передані ФОП [PERSON] під час укладення договору про відступлення права вимоги. До матеріалів справи такі документи не долучені, в тому числі і документи, складені ПрАТ «СК «Вусо» на підтвердження отримання страхового відшкодування від ПрАТ «Київський страховий дім» у розмірі 16412,59 грн. Позивач під час укладення договору про відступлення права вимоги мав передбачити наслідки відсутності письмових доказів щодо дійсного розміру заборгованості [PERSON] перед ПрАТ «СК «Вусо». Представник позивача, який є адвокатом, будучи юридично обізнаним з правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України щодо обов?язку доведення позовних вимог належними, достовірними допустимими та достатніми доказами, не вжив достатніх заходів щодо отримання таких доказів. Тож твердження позивача про те, що розмір збитків, які підлягають стягненню з відповідача, становить 14935,29 грн не підтверджені матеріалами справи і ґрунтується виключно на його припущеннях. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити та встановити обставини наявності у відповідача обов?язку з відшкодування позивачеві збитків, з урахуванням наявного у нього діючого полісу страхування власників наземних транспортних засобів та обов?язку страховика здійснити страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Обов?язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов?язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у звязку із їх недоведеністю. Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв?язку, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявність правових підстав для покладення на відповідача обов?язку з відшкодування збитків у розмірі 14935,29 грн. Позовні вимоги\~\~є недоведеними і задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджується даними квитанції від 11 грудня 2020 року (а.с.42). Суму судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 11863,80 грн позивач просив стягнути з відповідача. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень частини 2\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За правилами частини 2 та частини 3\~статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed