Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходу. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбу з відповідачем. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22.01.2015 задоволено позов та стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина в сумі 1/4 частина всіх видів заробітку. Позивач також зазначив, що 11.08.2015 він зареєстрував шлюб з [PERSON] та [INFO] в них народилась донька - [PERSON] . Тому, наразі змінилось його матеріальне становище, яке унеможливлює стягнення з нього аліментів на користь відповідача в раніше встановлених розмірах. Крім цього зазначив, що його дружина припинила підприємницьку діяльність, матір потребує фінансової допомоги на придбання ліків, оскільки хворіє та перебуває під динамічним медичним спостереженням, а сам позивач 16.12.2022 був призваний на військову службу та під час виконання бойового завдання отримав поранення, в травні 2023 року був прооперований та потребує додаткових витрат на лікування та придбання ліків. Тому, просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини від всіх видів заробітку. Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2023 позов задоволено. Представником [PERSON] адвокатом Крижанівським В.П. подано заяву про перегляд заочного рішення суду та ухвалою суду та ухвалою суду від 04.04.2024 заяву задоволено. Скасовано заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2023 у цивільній справі № 296/6228/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. 11.09.2023 позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав викладених в ньому. Після скасування заочного рішення позивачем жодних заяв чи клопотань подано не було. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. В обґрунтування заперечень щодо позовних вимог представником відповідача зазначалось, що позивачу, як військовослужбовцю всі витрати пов`язані з отриманням травми під час виконання ним військових обов`язків покладаються на державу, тому зазначене не може бути підставою для зменшення суму стягуваних аліментів. Крім цього, зазначено, що усиновлення позивачем дитини не може бути безумовною підставою для зміни розміру аліментів, тому позивачем не надано доказів про суттєве погіршення його майнового стану та неможливості сплати аліментів у раніше визначеному розмірі. Також зазначено, що син сторін відвідує курси інформаційних технологій, що потребує додаткових коштів, не користується пільгами для оплати харчування, тому, відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З позову вбачається, що на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22.01.2015 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову - 17.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 12). 11.08.2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 22.04.2023 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 16.12.2022 (а.с. 13). З копії проміжної виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 12333 від 23.05.2023 вбачається, що [PERSON] отримав вибухову травму, закриту травму грудної клітини. Правобічний пневматоракс (а.с. 18). Відповідно до Довідки військово-лікарської комісії від 09.06.2023 року захворювання [PERSON] пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 21). Разом з цим, відповідно до Розрахунку заборгованості виданого Козятинським ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до виконавчого листа № 296/11462/14-ц від 09.02.2015 станом на 31.03.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 12710,81 грн. Також, відповідно до довідки ТОВ «Асоціація Розвитку Інформаційних Технологій» [PERSON] є учнем курсів програмування. Почав навчання у 2023 році та продовжує заняття у 2024 році. Відповідно до копій квитанцій, відповідачем здійснювалась оплата за навчання сина в сумі 1100-1300 грн. щомісячно. Згідно довідки виданої ліцеєм № 14 міста Житомира [PERSON] є учнем 7-А класу ліцею № 14 міста Житомира. Дитина не харчується на пільгових умовах. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття(ст.180 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 192 СК України наведено, перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Чинним законодавством України, яке регулює сімейні правовідносини, зокрема, й аліментні зобов`язання, визначено мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів, однак не встановлює верхньої максимальної межі для суми аліментів, що стягуються на користь дитини з її батька чи матері. Так, з матеріалів справи, а саме, розрахунків заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що матеріальний стан позивача у порівнянні з 2018 роком покращився. Що стосується необхідності допомоги матері, як підстави для зменшення суми стягуваних аліментів, то суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано доказів того, що його матір є непрацездатною, не отримує заробітної плати чи пенсії. Також не надано доказів, що [PERSON] перебуває на утриманні позивача або відсутні інші члени сім`ї, які можуть надавати допомогу. Посилання позивача на те, що в нього є інша дочка і він її утримує не є єдиною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. Суд враховує, що визначений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22.01.2015 розмір аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку( доходу) є мінімальним розміром аліментів. Позивач є працездатною особою (доказів протилежного суду не надано), має можливість заробляти на життя своєю працею, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дитини [PERSON] та суперечитиме його інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed