Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що її батьками [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу у 1969 році в [ADDRESS] було побудовано житловий будинок та зведено до нього господарські споруди. Зазначений житловий будинок з часу забудови зареєстрований у сільській раді за [PERSON] , проте як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно батьком отримано не було. [INFO] помер\~ [PERSON] \~ батько\~позивачки. Внаслідок смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину спірного жилого будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина, [PERSON] мати позивачки, яка вступила в управління спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] . Позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті матері, спадщину прийняла своєчасно та звернулася до нотаріуса за для отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене домоволодіння, проте нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. За таких обставин, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивачка [PERSON] будучі належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, втім від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Острицька сільська рада Чернівецького району Чернівецької області району в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] за обставин належного повідомлення про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, втім від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Як вбачається з матеріалів справи, в [ADDRESS] розташовано житловий будинок, який за даними погосподарської книги Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області побудований у 1969 році та рахується за [PERSON] (а.с.21-32). Судом встановлено, що 22.10.1949 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Нормою ст. 60 СК України, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України. Отже за змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок, який розташований [ADDRESS] був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1969 року за [PERSON] , тобто на час коли останній перебував у шлюбі із [PERSON] , то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Цуренської сільської ради серії [NUMBER] (а.с.11). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. За даними Цуренського старостинського округу №1 Острицької сільської ради Чернівецького району [PERSON] на момент смерті проживав в [ADDRESS] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном (а.с.17, 19). [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частини його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало їй на день смерті на випадок своєї смерті заповіла позивачці, згідно заповіту від 16 липня 1997 року посвідченого секретарем Цуренської сільської ради Герцаївського району та зареєстрований в реєстрі за № 18. (а.с. 14). За даними Цуренського старостинського округу №1 Острицької сільської ради Чернівецького району №708 від 03.10.2023 року, [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, [PERSON] , так як постійно проживала із нею у спірному господарстві, зокрема й на час відкриття спадщини (а.с.56). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи померлої [PERSON] , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславської-Стратой В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.54) проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 11 січня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.71). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обов`язкову частку, після смерті [PERSON] судом не встановлено, підтвердженням чого є спадкова справа заведена щодо майна померлої. (а.с. 54-71). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний житловий будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за [PERSON] , а позивачка [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті батьків, проте з незалежних від неї обставин не може оформити своє право на спадкове майно, то її вимоги про визнання за нею право власності в цілому на спірне господарство підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1223, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved