Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає про те, що в серпні місяці 2020 року від свого батька йому стало відомо про те, що 16 серпня 2020 року близько 16:00 год. водій автомобіля з номерним знаком [NUMBER] грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснив заїзд на сходи магазину «Банк Пива», що знаходиться на першому поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого він є на праві приватної власності. [INFO] [PERSON] , в господарському віданні та оперативному управлінні якого знаходиться належне йому приміщення, зателефонував [PERSON] , яка орендує приміщення, де знаходиться магазин «Банк Пива», остання повідомила його батькові, що вона була очевидцем події, яка мала місце у неділю 16.08.2020 року, коли водієм цього авто [PERSON] було вчинено хуліганські дії біля магазину «Банк пива» та завдано шкоди майну, що належить Позивачу. Чому не повідомила про вчинене хуліганство його, як власника майна про цю подію [PERSON] не пояснила. На наступний день [PERSON] засобами електронного зв`язку направив йому фото зроблені [PERSON] з приміщення магазину, на яких зафіксовано з`їзд авто з тротуару на сходи, його водія, перебування авто на сходах, а також фото та відео завданих цими діями майну пошкоджень. На відео, яке триває 3 (три) хвилини 15 (п`ятнадцять) секунд зафіксовано, що водій автомобіля д.н.з. [NUMBER] спочатку рухом уперед скерував авто та заїхав на сходи магазину, маючи очевидно намір заїхати у магазин, в подальшому з`їхав зі сходів магазину, заїхав на тротуар, здійснив розворот на проїзній частині автомобільної дороги та рухаючись за допомогою задньої передачі знову заїхав на прилеглу до магазину територію, пошкодивши при цьому облицювальний камінь та бетонні елементи сходів. Крім цього на відео чітко зафіксовано, як особу, яка керувала автомобілем під час вчинення кримінального правопорушення, так і очевидця події [PERSON] , яка спілкується із водієм авто. [PERSON] під час особистого спілкування, очевидець події [PERSON] йому підтвердила, що на відео зафіксовано особу водія, яким, за її твердженням, є [PERSON] , момент, коли [PERSON] вийшов з автомобіля зі сторони водія і вона говорила йому, що викличе поліцію, а також, що [PERSON] після спілкування з нею сів за кермо автомобіля, здійснив розворот та заднім ходом знову заїхав до входу у магазин. Крім цього [PERSON] повідомила, що [PERSON] мав характерні ознаки алкогольного сп`яніння і придбав у магазині ще пиво і квас. Водій вищезазначеного автотранспортного засобу [PERSON] усвідомлював і не міг не усвідомлювати протиправність своїх дій, оскільки грубо порушив як загальноприйнятні норми моралі, так і норми, правила та звичаї суспільної поведінки. Характер дій водія свідчать про явну неповагу до суспільства, яка супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом. 07.09.2020 року [PERSON] до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, у якій він виклав обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення за ст. 296 КК України. 18.09.2020 року, на підставі ухвали суду, відомості про вчинене кримінальне правопорушення, які містить його заява були внесені до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 12020245170000054, яке триває до цього часу. Своїми протиправними діями [PERSON] завдано матеріальних збитків власнику приміщення [PERSON] , та було тимчасово припинено нормальну діяльність магазину, підприємницьку діяльність у якому здійснює приватний підприємець [PERSON] . Нанесення протиправними діями [PERSON] шкоди майну [PERSON] підтверджується наявним у матеріалах КП № 12020245170000054 протоколом огляду місця події. Завдана йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які він зазнав від кримінального правопорушення, яке вчинено у спосіб, що грубо порушує, як загальноприйнятні норми моралі, так і норми, правила та звичаї суспільної поведінки, а також від протиправних дій особи, що вчинила кримінальне правопорушення усвідомлюючи їх протиправність, характер яких свідчить про явну неповагу до суспільства, конституційного права непорушності приватної власності і супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом. Також завдана йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] , яке скоїв діяння, що має усі ознаки злочину, передбаченого ст. 296 КК України, якому, внаслідок пошкодження нерухомого майна, яке належить йому на праві приватної власності, діянням завдано матеріальну шкоду, розмір якої має бути встановлено під час здійснення досудового розслідування КП № 12020245170000054. Крім цього завдана йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав і надалі зазнає у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] , яке скоїв діяння, що має усі ознаки злочину, передбаченого ст. 296 КК України, щодо нерухомого майна, яке йому належить на праві власності, і яке, внаслідок бездіяльності працівників поліції, уже протягом майже трьох років не може власником майна бути відремонтовано, оскільки необхідно зберегти місце події кримінального правопорушення у стані, який дасть змогу максимально точно зафіксувати обставини вчинення кримінального правопорушення та завдані майну пошкодження. Завдана йому моральна шкода полягає також у тому, що внаслідок вчиненого [PERSON] хуліганського вчинку ним витрачалось і далі витрачається значний час та зусилля на здійснення дій, необхідних для притягнення [PERSON] , як особи, яка вчинила кримінальне правопорушення до відповідальності, передбаченої КК України та дотримання одного з основних принципів права невідворотності покарання. Завдана йому фізична шкода, яка тісно пов`язана із завданою йому моральною шкодою, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав і надалі зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, та здоров`я його батька [PERSON] внаслідок вчиненого діяння, що має усі ознаки злочину, передбаченого ст. 296 КК України, а також протиправних дій та бездіяльності відповідальних працівників поліції. Наслідком вчиненого кримінального правопорушення стало погіршення стану здоров`я його батька, який постійно змушений звертатись за лікарською допомогою, що підтверджується копією виписки з його амбулаторної карти. Вважає, що ним у цій позовній заяві переконливо доведено, що відповідачем йому нанесено моральну шкоду, а між неправомірною поведінкою відповідача і нанесеною йому моральною шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи зазначене, вважає, що йому завдано та продовжує завдаватись моральна шкода, розмір якої на момент подання цього позову він оцінює у 185 000,00 гривень і вважає, що такий розмір завданої йому моральної (немайнової) шкоди є обґрунтованим, відповідає принципам розумності та виваженості, оскільки співвідноситься з характером та обсягом його страждань і переживань, їх тривалості, його стану здоров`я, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках, що пов`язано з протиправними діями відповідача. У зв`язку з поданням позовної заяви він поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1480,00 грн. (185000*1%*0,8 понижуючий коефіцієнт) та очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 000,00 грн., у зв`язку з розглядом справи він очікує понести судові витрати на загальну суму 27 480,00 грн. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надав. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача (в режимі відеоконференції), свідка, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено,\~що 16.08.2020 року близько 16:00 год. водій автомобіля з номерним знаком [NUMBER] грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснив заїзд на сходи магазину «Банк Пива», що знаходиться на першому поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивач - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. (а.с. 6). 18.09.2020 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення, були внесені до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 12020245170000054, яке триває до цього часу. Кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 296 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 18.09.2020 року. (а.с. 10). Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила факт того, що саме Відповідач по справі [PERSON] перебував у транспортному засобі, на якому було завдано шкоди майну власника [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] . Даний об`єкт нерухомості на даний момент є об`єктом оренди, саме вона орендує його як магазин, що підтверджується договором оренди, актом приймання-передачі нерухомого майна, а також додатковою угодою до договору оренди нерухомого майна від 07.09.2015 року. (а.с. 28-31). Разом з тим, свідок [PERSON] у судовому засіданні не підтвердила доводи позивача викладені в позовній заяві, а саме те, що [PERSON] (відповідач по справі) перебував у стані алкогольного сп`яніння, вказавши при цьому, що останній був в нормальному стані, він з якимось чоловіком зайшли до магазину купили пива та квасу, іншого чоловіка вона не знає. Потім вона зробила зауваження, щоб прибрали авто зі сходів, [PERSON] сів за кермо авто та поїхав геть. Згідно протоколу огляду місця події від 16.12.2020 року та іллюстраційної таблиці до протоколу огляду місця події від 16.12.2020 року, органом досудового розслідування в рамках розслідування в кримінальному провадженні № 12020245170000054 встановлено пошкодження майну, яке належить Позивачу по справі [PERSON] на праві приватної власності. (а.с. 13-14). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У відповідності до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. У суду не виникає сумнівів у тому, що внаслідок неправомірних дій відповідача, а саме пошкодження майна Позивача [PERSON] , позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з порушенням звичайного способу життя та необхідністю докладати додаткових зусиль для відновлення порушених його прав. Разом з тим, позивачем не в повній мірі доведено тяжкість вимушених змін у його життєвих обставинах, тривалість таких змін та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Посилання позивача на кримінальне провадження, яке наразі триває та внаслідок чого він зазнав та зазнає моральних страждань суд вважає безпідставним, оскільки це більше стосується роботи (дій та бездіяльності) органу досудового розслідування, а не протиправна поведінка Відповідача, внаслідок якої, як на думку Позивача завдана та завдається йому моральна шкода. Не приймає до уваги суд і посилання позивача щодо завдання йому моральної шкоди внаслідок погіршення стану здоров`я його батька [PERSON] через дану подію, оскільки той не є власником майна, не є потерпілою стороною в кримінальному провадженні, яке розслідується. З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позов про відшкодування моральної шкоди частково - у розмірі 5000,00 грн. Стосовно витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 15 ЦПК України). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial