Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до Малиновського районного суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.11.2019 року у розмірі 80507,88 грн. В обґрунтування позову зазначив, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 19.11.2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 65000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка складає 80507,88 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80507,88 грн., заборгованість за пенею та комісією 0 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду відкрито провадження у справі від 23 жовтня 2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. 28 лютого 2024 року від представника відповідача адвоката Гречко І.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що на підтвердження порушення своїх прав позивач повинен був надати докази, які підтверджують надання відповідачу кредиту - грошових коштів, які він хоче отримати в судовому порядку. Таких доказів позивач не надав. Також згідно розрахунку заборгованості вбачається, що позивач показує в розрахунку лише «залишок заборгованості» по справі і на першу дату 06.01.2021 року» в нього вона вже складає 9866,5 грн. З цього приводу відповідач просить застосувати до всіх вимог позивача строк позовної давності. У зв`язку з наведеним просить суд відмовити в задоволенні позову. Не погоджуючись з відзивом на позовну заяву представник позивача [PERSON] 11 березня 2024 року подав відповідь на відзив. Згідно якого представник позивача зазначив, що положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів «mоnobank», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.mоnobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг. Отже, підписанням Анкети-заяви від 01.03.2021 року відповідач підтвердила отримання примірника Договору, ознайомилась з умовами та правилами, та зобов`язалась виконувати договір. Представник зазначив, що у разі, якщо клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати Договір в односторонньому порядку, при цьому попередньо погасивши заборгованість за Договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Представник зазначив, що відповідач не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою. Відповідно до п.4.2.19 розділу 4 Умов та правил: на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватись із чинною редакцією Договору, що розташований на сайті або в мобільному додатку. У відзиві на позовну заяву представник позивача посилається на ЗУ «про електронну комерцію», та відповідно зазначає, що згідно ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. В підписаній Анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З урахуванням викладеного та відповідно до правил переходу до наступного етапу, представник зазначив, що між сторонами було досягнуто згоди всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням підпису. Щодо розрахунку заборгованості боржника представник зазначив, що згідно з позицією ВС постанова від 08.07.2020 року у справі № 464/4985/15-ц спростовані твердження заявника з приводу не надання позивачем належних доказів на підтвердження розміру заборгованості. ВС у даній постанові зазначив, що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Представник зазначив, що згідно виписки про рух коштів на рахунку, кредитний ліміт боржника складає: 65 000, 00 гривень. Згідно п.3 Анкети-заяви до Договору відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму вказану в мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 232 853,17 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 313 361,05 грн. Отже сума коштів, яка не була повернута Банку становить 80 507,88 грн. Тобто, у випадку коли боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,1,% в місяць (37,2% річних) у випадку коди боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто наявні прострочена заборгованість, нараховується процентна ставка збільшена відсоткова ставка на суму загальної заборгованості 6,4 % у місяць (74,4% річних). Представник зазначив, що Банк вправі самостійно здійснити перерозподіл коштів, що надійшли в рахунок погашення заборгованості, шляхом проведення бухгалтерських проводок. Також, представник позивача зазначив, що виписка по рахунку є належним та допустимим доказом заборгованості, оскільки саме такі висновки викладені в постанові ВС, зокрема у справі №200/5647/18 від 16.09.2020 року. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити в повному обсязі. До відповіді на відзив на позовну заяву надано виписку руху коштів по картці від 06.03.2024 року, довідку про наявність рахунку та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту. Представник позивача до суду не з`явився, разом з цим, в прохальній частині позовної заяви зазначив щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача. Також, разом з позовом представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, у задоволенні позову просив відмовити з урахуванням обставин викладених у відзиві. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, відзив на позовну заяву, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо заяви відповідача про поновлення строку на подання відзиву суд зазначає наступне. За приписами\~ст.\~127\~ЦПК України -\~суд за\~заявою учасника\~справи поновлює\~пропущений процесуальний\~строк,\~встановлений законом,\~якщо визнає\~причини його\~пропуску поважними,\~крім випадків,\~коли цим\~Кодексом встановлено\~неможливість такого\~поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк (ч. 4 ст. 127 ЦПК України). Судом встановлено, що представник відповідача одночасно з відзивом на позовну заяву надала клопотання про поновлення строку. Отже, суд з урахуванням положення ст. 127 ЦПК України вважає за можливе поновити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. По справі встановлено, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 19.11.2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 65000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.11.2019 року та виписка про рух коштів по картці відповідача від 06.03.2024 року з якого вбачається отримання, користування кредитом Боржником, а також те, що після отримання банківської картки Боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 65000,00 гривень, що не спростовано належними доказами стороною відповідача. Також суд погоджується з твердженням позивача про те, що поповнення які проводив Відповідач свідчать про те, що Відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач зазначив, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 01.08.2023 року існує заборгованість у розмірі 80507,88 грн. Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача про застосування строку позовної давності, враховуючи факт користування відповідачем кредитними коштами станом на жовтень 2022 рік. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Обґрунтовуючи даний розмір заборгованості банк посилався на те, що Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Також відповідно до позовної заяви, Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав. Банком наданий розрахунок заборгованості станом на 01.08.2023 року, відповідно до якого загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 80507,88 грн. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України, а тому задовольняє позов. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму. Враховуючи те, що позовні вимоги банку були задоволенні в повному обсязі, то суд стягує судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved