Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом Київського райсуду м.Одеси до [PERSON] , [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, визнання права власності. Ухвалою від 26.01.2018 року відкрито провадження по справі. Під час розгляду справи позивач [PERSON] помер, судом залучено правонаступника позивача [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви позивачка [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла мати її чоловіка [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS] , яке в цілому складається з житлового будинку літ. «А» та надвірних споруд: літ «В» - льох, літ. «Г», «З», «К» - літня кухня, літ «Д», «И» - сарай, літ «Р» - баня, літ. «Е»- вбиральня, літ «Ж» - душ, літ «Л», «О» - навіс, літ «Н» - веранда, літ. «П» - гараж, №І-ІІ огородження, І-мостіння, ІІ-ІV теплиця, загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С., реєстровий №1331, [PERSON] є спадкоємцем після померлої [INFO] матері позивача [PERSON] в порядку ст.1241 ЦК України на частину 29/50 частин домоволодіння [ADDRESS] . Після смерті матері позивач [PERSON] дізнався про те, що відповідно до заповіту від 11.06.2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Тітаренко О.С., мати позивача [PERSON] заповіла усе належне їй майно іншому сину від другого шлюбу - [PERSON] (син матері позивача). Також позивачеві, під час розгляду цієї цивільної справи стало відомо, що за життя мати позивача [PERSON] подарувала іншому сину від другого шлюбу [PERSON] частку спірного будинку. Так, було укладено договір дарування частки 21/50 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 09.06.1989 року за реєстровим № 4-3534. Вказані обставини, за твердженням позивача, є сумнівними, оскільки його мати була хворою людиною, хворіла тяжким неврологічним захворюванням «Епілепсія», постійно потребувала сторонньої допомоги та догляду, в неї були часті запаморочення, вона падала на землю несподівано, всіх і всього боялася, вважала, що у неї насильно відберуть будинок та гроші. Вказаний заповіт та договір дарування були укладені під час коли мати позивача [PERSON] в силу стану свого здоров`я, як фізичного так і психічного, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Під час підписання заповіту та договору дарування вона була введена в оману, оскільки не розуміла юридичне значення своїх дій. [INFO] брат позивача [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть 28.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 8997. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася його дружина [PERSON] , а також дочка від першого шлюбу [PERSON] . За вказаними заявами [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. 04.03.2016 року за реєстровим № 123, за яким [PERSON] отримала у спадщину 171/400 часток спірного будинку. [PERSON] також отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. 04.03.2016 року за реєстровим № 124, за яким вона отримала у спадщину 171/400 часток спірного будинку. [PERSON] розпорядилася своєю часткою на користь [PERSON] , з яким уклала договір дарування частки 171/400 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Іллічовою Н.А. 26.09.2017 року за реєстровим № 5150. Позивач вказує, що з витребуваних судом спадкових справ, які заведені щодо майна [PERSON] та [PERSON] вбачається, що до складу спадкової маси увійшов спірний житловий будинок загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 45,1 кв. м. Шляхом отримання 30.11.2018 року інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (додано до справи) стало відомо, що державний реєстратор [PERSON] , Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області», на підставі технічного паспорту, від 05.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ"; висновок № 154854 від 05.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ", внесла наступний запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40063275 від 12.03.2018 року, за яким зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , Розмір частки: 1/1. Також, в розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» міститься наступна інформація. Об`єкт нерухомого майна: житловий будинок загальна площа (кв.м): 307.7, житлова площа (кв.м): 119.9, адреса: [ADDRESS] .Актуальна інформація про право власності: розмір частки: 171/400, власник: [PERSON] , розмір частки: 29/200, власник [PERSON] . Арифметичним складанням 171/400 та 29/200 вбачається, що частки [PERSON] та [PERSON] складають 229/400 (171/400 + 58/400). Різниця частки від 1 складає 171/400, власником якої була [PERSON] . Вказує, що будь-які правочини щодо поділу чи виділу частки зі спільного права власності на спірний житловий будинок за участю позивача не здійснювалися. Також не було будь-яких судових справ зі вказаного предмету спору. Позивачу про вказані обставини не було відомо, тому заявляючи позовні вимоги у первісній редакції, не було потреби у досліджені обставин виконанні будівельних робіт з реконструкції спірного житлового будинку, а також досліджені обставин зміни власників спірного житлового будинку. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2018 року витребувано з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради копію матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких було внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40063275 від 12.03.2018 року, за яким зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . власник: [PERSON] . З реєстраційної справи вбачається, що [PERSON] звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, предметом якої є спірний будинок. Під час розгляду вказаної заяви, реєстратор [PERSON] КП "Реєстраційна служба Одеської області" сформовано інформаційну довідку № 116678959 від 12.03.2018 року, з якої вбачається що в реєстрі прав власності на нерухоме майно, безпідставно зареєстровано спірний будинок, загальною площею 307,7 кв.м., житлова площа 119,9 кв.м. У якості підстав виникнення права власності зазначено - оспорюване свідоцтво про право на спадщину (приватний нотаріус Несвітайло І.І.) від 04.03.2016 року, реєстровий номер 124; технічний паспорт, від 01.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ"; довідка № 315478 від 27.02.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ". Крім того, в реєстраційній справі міститься висновок, вих. № 154854 виданий 05.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ" щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , який видано [PERSON] , з якого вбачається, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться житловий будинок, загальною площею 193,0 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м. Склад новоутвореного об`єкту житловий будинок під № 4/1, загальною площею 193,0 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м, що складає одиницю. При цьому в реєстраційній справі відсутні будь-які документи та посилання на них, щодо отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт у спірному будинку, за наслідком яких збільшено загальну площу з 114,7 кв.м. на 307,7 кв.м. Щодо пропуску позовної давності зазначає, що текст Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2014 року не містить вказівки, що було видано свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю. Також Свідоцтво про право на спадщину не містить вказівки про наявність заповіту. Про наявність оспорюваного заповіту [PERSON] стало відомо після того, як нотаріусом Тітаренко І.І. було видано нотаріально посвідчену копію оспорюваного заповіту, - а саме 29 листопада 2017 року. Про вказане свідчить дата посвідчення нотаріусом копії заповіту. Крім того зі спадковою справою [PERSON] не знайомився. Про наявність заповіту нотаріус також не роз`ясняв. Щодо строку давності за оспорюваним договором дарування частки 21/50 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] вказує, що [PERSON] не був учасником вказаної угоди. Про її існування [PERSON] довідався лише після витребування судом у 2019 році спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Крім того, Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] отримав 17.10.2014 року, а в суд звернувся із позовом 13.12.2017 року, тобто із пропуском 2 місяці. Однак поважними причинами пропуску позовної давності є похилий вік позивача ( [INFO] ) стан його здоров`я. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Огренич І.В. заявлено самовідвід головуючого судді Огренич І.В. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними договорів дарування, визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом, визнання недійними та скасування запису та рішення державного реєстратора, визнання права власності, в порядку встановленому ст.33 ЦПК України та передано справу для вирішення питання про призначення іншого складу суду. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Маломуж А.І. від 02 грудня 2021 року провадження по справ і№520/15285/17 було зупинено на строк прийняття спадщини. На підставі розпорядження керівника апарату суду [PERSON] №107 від 03.06.2022р., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи внаслідок перебування судді Маломуж А.І. у відпустці та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2022р., дану справу передано на розгляд судді Бескровному Я.В. Ухвалою судді від 13.06.2022 року поновлено провадження по цивільній справі №520/15285/17. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.08.2022 року у справі №520/15285/17 замінено первісного позивача [PERSON] , померлого [INFO] , правонаступником [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2022 року матеріали справи №520/15285/17 були надіслані до КНП «Вінницька обласна клінічна психіатрична лікарня ім. Ак. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» для вирішення питання про продовження проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, внаслідок чого було зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта. КНП «Вінницька обласна клінічна психіатрична лікарня ім. Академіка О.І.Ющенка Вінницької обласної ради» було повернуто до Київського районного суду м. Одеси цивільну справу №520/15285/17 з висновком судово-психіатричного експерта №12. 30.08.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Відповідачі заперечували проти позову,посилаючись на наступне. Позивач звернувся з позовом до суду із пропуском позовної давності. Відповідач [PERSON] зазначає, що ніколи [PERSON] не доглядав за своєю матір`ю [PERSON] , так як остання була з ним в тривалому конфлікті. Все життя [PERSON] не тільки турбувався за неї, а здійснював постійний нагляд та піклування за нею. [PERSON] проживала з сином в одному будинку, їздила з ним в подорожі та по справах. Молодший син доглядав за нею останні дні, а також здійснив її поховання. З [PERSON] ні [PERSON] ні [PERSON] практично не спілкувались, так як конфліктували. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] адвокат Іноземцев О.В, проти задоволення позову заперечував. Представник відповідачки [PERSON] , адвокат Скіндер В.В. проти задоволення позову заперечував, однак, оскільки право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п.3 ч.1 ст.31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 16.05.2023 по 16.05.2024 на підставі рішення КДКА Одеської області від 16.05.2023р., в подальшому участь у справі не приймав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула. Повідомлялася належним чином, з врахуванням вимог ст.128ч.8 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у засідання не прибув, місце проживання його зареєстроване на тимчасово окупованій території України. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS] , яке в цілому складається з житлового будинку літ. «А» та надвірних споруд: літ «В» - льох, літ. «Г», «З», «К» - літня кухня, літ «Д», «И» - сарай, літ «Р» - баня, літ. «Е»- вбиральня, літ «Ж» - душ, літ «Л», «О» - навіс, літ «Н» - веранда, літ. «П» - гараж, №І-ІІ огородження, І-мостіння, ІІ-ІV теплиця, загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий №1331, за яким [PERSON] є спадкоємцем після померлої [INFO] матері позивача [PERSON] в порядку ст.1241 ЦК України на частину 29/50 частин домоволодіння [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] дізнався про те, що відповідно до заповіту від 11.06.2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Тітаренко О.С., мати позивача [PERSON] заповіла усе належне їй майно іншому сину від другого шлюбу - [PERSON] . Також під час розгляду справи [PERSON] дізнався, що за життя його мати - [PERSON] уклала договір дарування частки 21/50 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 09.06.1989 року за реєстровим № 4-3534. Позивач поставив під сумнів укладання вказаних правочинів посилаючись на те. що його мати була хворою людиною, хворіла тяжким неврологічним захворюванням «Епілепсія», постійно потребувала сторонньої допомоги та догляду, в неї були часті запаморочення, вона падала на землю несподівано, всіх і всього боялася, вважала, що у неї насильно відберуть будинок та гроші, а тому як фізичного так і психічного, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Під час підписання заповіту та договору дарування вона була введена в оману, оскільки не розуміла юридичне значення своїх дій. Судом 11.04.2019 призначалася посмертна судово-психіатричного експерта, за результатами якої отримані два висновки ( т.3 а.с.229,240) результати яких відрізняються один від одного, у зв`язку з чим судом 15.09.2022 призначалася до КНП «Вінницька обласна клінічна психіатрична лікарня ім.Академіка О.І.Ющенка Вінницької обласної ради» повторна посмертна судово-психіатрична експертиза. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №12 від 29.11.2022 року КНП «Вінницька обласна клінічна психіатрична лікарня ім.Академіка О.І.Ющенка Вінницької обласної ради», [PERSON] станом на 09.06.1989р., тобто в момент укладення нею договору дарування, на психічні розлади не страждала, виявляла судомний синдром в анамнезі. Була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] під час складання та підписання нею заповіту від 11.06.2010р. виявляла хронічний стійкий психічний розлад у вигляді психічного розладу, внаслідок ушкодження та дисфункції головного мозку (F 06.8), судомний синдром в анамнезі, була позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] брат [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть 28.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 8997. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася його дружина [PERSON] , а також дочка від першого шлюбу [PERSON] . За вказаними заявами [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. 04.03.2016 року за реєстровим № 123, за яким [PERSON] отримала у спадщину 171/400 часток спірного будинку, а [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. 04.03.2016 року за реєстровим № 124, за яким вона отримала у спадщину 171/400 часток спірного будинку. [PERSON] розпорядилася своєю часткою вказаного нерухомого майна на подарувавши його [PERSON] , з яким уклала договір дарування частки 171/400 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Іллічовою Н.А. 26.09.2017 року за реєстровим № 5150. З витребуваних судом спадкових справ, які заведені щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON] вбачається, що до складу спадкової маси увійшов спірний житловий будинок загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 45,1 кв. м. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.11.2018 року випливає, що державний реєстратор [PERSON] , Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», на підставі технічного паспорту, від 05.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ"; висновок № 154854 від 05.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ", внесла наступний запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40063275 від 12.03.2018 року, за яким зареєструвала право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , Розмір частки: 1/1. Також, в розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» зазначено: Об`єкт нерухомого майна: житловий будинок загальна площа (кв.м): 307,7 житлова площа (кв.м): 119,9 адреса: [ADDRESS] .Актуальна інформація про право власності: розмір частки: 171/400, власник: [PERSON] , розмір частки: 29/200, власник [PERSON] . Отже вбачається, що частки [PERSON] та [PERSON] складають 229/400 (171/400 + 58/400). Різниця частки від однієї цілої складає 171/400, власником якої була [PERSON] . З витребуваних ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2018 року від Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради копій матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вбачається, що наявність Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40063275 від 12.03.2018 року, за яким зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . власник: [PERSON] . З реєстраційної справи вбачається, що [PERSON] звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, предметом якої є спірний будинок. Під час розгляду вказаної заяви, реєстратором Щеплоцькою Х.Б. КП "Реєстраційна служба Одеської області" сформовано інформаційну довідку № 116678959 від 12.03.2018 року, з якої вбачається що в реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстрований спірний будинок, загальною площею 307,7 кв.м., житлова площа 119,9 кв.м. У якості підстав виникнення права власності зазначено - оспорюване свідоцтво про право на спадщину видане Приватним нотаріусом Несвітайло І.І. від 04.03.2016 року, реєстровий номер 124; технічний паспорт, від 01.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ"; довідка № 315478 від 27.02.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ". Також в реєстраційній справі міститься висновок, вих. № 154854 виданий 05.03.2018, видавник: ТОВ "ПРОФПРОЕКТ" щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , який видано [PERSON] , з якого вбачається, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться житловий будинок, загальною площею 193,0 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м. Склад новоутвореного об`єкту житловий будинок під № 4/1, загальною площею 193,0 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м, що складає одиницю. При цьому в реєстраційній справі відсутні будь-які документи та посилання на них, щодо отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт у спірному будинку, за наслідком яких збільшено загальну площу з 114,7 кв.м. на 307,7 кв.м. 10.10.2021 помер позивач [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася [PERSON] . Ухвалою суду від 30.08.2022 замінено померлого позивача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Згідно ст.81ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», роз`яснено, що правила статті 225\~ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Згідно до роз`яснень ВССУ, наданих у листі від 16.05.2013 № 24-75304-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ухвалюючи рішення про визнання недійсним заповіту з підстав, передбачених ч.1 ст.225 ЦК, суди повинні враховувати, що для визнання такого правочину недійсним предметом доказування є та обставина, що особа-заповідач у момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними (ухвала колегії суддів ВССУ від 2 листопада 2011 року в справі № 36-29047св11). Висновок судово-психіатричної експертизи у такій категорії справ є лише одним із доказів, якому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами. За таких обставин, підставою для визнання заповіту недійсним та договору дарування в судовому засіданні є встановлення факту того, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі (підпис здійснений під тиском або особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними тощо). Таким чином, суд вважає, що Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч.1,ч.2 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїм спадкодавцем одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. Частина 2 ст.1247\~ЦК України визначає, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно положень ч.2 статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно положень статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Щодо здійсненої відповідачами реконструкції спірного будинку з подальшою державною реєстрацією змін у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1,2 ст.376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Судом встановлено, що реконструкція спірного будинку була здійснена у порушення встановлено Законом порядку, а отже є самочинним будівництвом. Також суд враховує, що згідно ст.364 ЦК врегульовано порядок виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.4 вказаної статті договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає\~нотаріальному посвідченню. Крім того, ст. 367 ЦК врегульовано порядок поділу майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1 вказаної статті майно, що є у\~спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Судом встановлено, що такі договори між співвласниками не укладалися. Таким чином, оскільки [PERSON] під час складання та підписання нею оспорюваного заповіту від 11.06.2010р. була позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і було порушено оскільки порядок виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме суду не надано доказів існування договору (-ів), як то передбачено ст.364ч.4 ЦК України, то позовні вимоги в частині визнання недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. 04.03.2016 року за реєстровим № 123, яке було видано [PERSON] ; визнання недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. 04.03.2016 року за реєстровим № 124, яке було видано [PERSON] ; визнання недійсним договір дарування частки 171/400 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Іллічовою Н.А. 26.09.2017 року за реєстровим №5150; визнання недійсним та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 307,0 кв.м., житловою площею 119,9 кв.м. та відновити попередній запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. та визнання недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора Щеплоцької Христини Богданівни, Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40063275 від 12.03.2018 року, за яким зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 193,0 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м., власником якого є [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки заповіт [PERSON] на користь [PERSON] , який посвідчений 11.06.2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. за реєстровим №882 визнається судом недійсним, то спадщину у вигляді 29/100 часток спірного житлового будинку з надвірними спорудами прийняв [PERSON] . Таким чином за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після померлого [INFO] [PERSON] , а саме: 29/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (чотири), та в цілому складається з житлового будинку літ. «А» та надвірних споруд: літ. «В» - льох, літ. «Г», «3», «К» - літня кухня, літ. «Д», «И» - сарай, літ. «Р» - баня, літ. «Е» - вбиральня, літ. «Ж» - душ, літ. «Л», «О» - навіс, літ. «Н» - веранда, літ. «П» - гараж, N I-II - огородження, 1 - мостіння, II - IV - теплиця, загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею - 45,1 кв.м. У позові\~однією з\~позовних вимог,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~залишилася вимога\~про визнання\~права власності\~у порядку\~спадкування після\~смерті \~ [PERSON] \~29/100\~часток спірного\~житлового будинку.\~Суд зазначає,\~що після\~смерті [PERSON] \~право на\~спадкування перейшло\~до позивача\~ [PERSON] ,\~а після\~смерті останнього\~право перейшло\~до позивача\~ [PERSON] ,\~а отже\~остання має\~право на\~спадкування після\~смерті саме\~ [PERSON] .\~У даному\~випадку суд\~керується принципом «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що:\~1) суд знає право;\~2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін;\~3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору\~(da mihi factum, dabo tibi jus). Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування 21/50 частини спірного будинку укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 09.06.1989р., суд не знаходить підстав для її задоволення. Щодо пропуску позовної давності зазначає, що текст Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2014 року не містить вказівки, що було видано свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю. Також Свідоцтво про право на спадщину не містить вказівки про наявність заповіту. Про наявність оспорюваного заповіту [PERSON] стало відомо після того, як нотаріусом Тітаренко І.І. було видано нотаріально посвідчену копію оспорюваного заповіту, - а саме 29 листопада 2017 року. Про вказане свідчить дата посвідчення нотаріусом копії заповіту. Крім того зі спадковою справою [PERSON] не знайомився. Про наявність заповіту нотаріус також не роз`ясняв. Щодо строку давності за оспорюваним договором дарування частки 21/50 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] вказує, що [PERSON] не був учасником вказаної угоди. Про її існування [PERSON] довідався лише після витребування судом у 2019 році спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Крім того, Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] отримав 17.10.2014 року, а в суд звернувся із позовом 13.12.2017 року, тобто із пропуском 2 місяці. Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~ 786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. \~З 12 березня 2020 року\~до 30\~червня 2023\~року на\~усій території\~України було\~встановлено карантин\~відповідно до\~постанов Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №\~211\~"Про\~запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами). Отже, враховуючи загальний строк позовної давності (3 роки) з 12.03.2017р. строк ст.257,258 ЦК України на звернення з даним позовом до суду позивачем не порушено. Щодо доводів адвоката Іноземцева О.В. про недопустимість доказів (листа доцента кафедри Одеського НМУ) та акту від 27.11.1994р., отриманих адвокатом Левіт В.С. під час виконання клопотання експерта про надання додаткових доказів,, які в подальшому були надані для проведення експертизи КНП «Вінницька обласна клінічна психіатрична лікарня ім. Академіка О.І.Ющенка Вінницької обласної ради», суд зазначає, що посилання на те, що акт виконаний у вихідний день не означає його незаконності, а надання доказів за клопотанням експерта, яке було поставлено на розгляд учасників справи, не може бути підставою для порушення строків, передбачених ст.83ч.2 ЦПК України, а тому суд до таких доводів ставиться критично.

Outcome: partial