Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

У березні 2024 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник позивача акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 88\~729 грн 97 коп. та стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову вказує, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 27.08.2019 року укладений кредитний договір № 2015015532008, за умовами якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3\~000 грн, який пізніше було збільшено до 51\~172 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала не належним чином, внаслідок чого станом на 01.02.2024 року у неї виникла заборгованість за кредитом в сумі 88\~729 грн 97 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 51\~390 грн 07 коп.; заборгованості за процентами 36\~274 грн 67 коп.; заборгованості за комісією 1\~065 грн 23 коп. АТ «ПУМБ» надіслало відповідачу письмову вимогу про необхідність погашення заборгованості, однак у встановлений строк відповідач не виконала вимогу позивача, заборгованість не погасила. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] в користь АТ «ПУМБ» 88\~729 грн 97 коп. заборгованості за кредитом. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.03.2024 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк подала відзив на позовну заяву, у якій просила у задоволенні вимог АТ «ПУМБ» відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказала, що нею не підписані подані позивачем документи, а саме: графік платежів, умови надання та обслуговування кредитної картки, довідка про збільшення кредитного ліміту, рахунок заборгованості, виписка з особового рахунка. Крім того, стверджує, що підписувала власним підписом анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 27.08.2019 року, проте у ній відсутні умови щодо розміру кредитного ліміту. Щодо стягнення комісії, [PERSON] вважає, що така вимога є незаконною. Також [PERSON] просить застосувати строки позовної давності, згідно ч.1 ст.256 ЦПК України. Представник АТ «ПУМБ» подали відповідь на відзив [PERSON] на позовну заяву АТ «ПУМБ», у якій не погоджуються з викладеними у відзиві доводами та просять задовільнити позовні вимоги АТ «ПУМБ» у повному обсязі. Дослідивши надані докази сторонами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2019 року відповідач [PERSON] підписала заяву № 2015015532008 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ», за умовами якого відповідач просить відкрити на її ім`я поточний рахунок [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у сумі 3 000 гривень, реальна річна процентна ставка 47,88%, на строк - 12 місяців, підтвердивши свою згоду на погодження з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується особистим підписом відповідача.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 27 серпня 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений паспорт споживчого кредиту, де останній надана повна інформація щодо умов кредитування. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту за договором №2015015532008 від 27.09.2019 року станом на 15.06.2023 року кредитний ліміт за вказаним договором збільшено до 51\~172 гривень. Відповідно до виписки та розрахунку, наданих банком, відповідач з 29.08.2019 року користувалася кредитними коштами на споживчі потреби. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 01.02.2024 року перед банком становить 88\~729 грн 97 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 51\~390 грн 07 коп.; заборгованості за процентами 36\~274 грн 67 коп.; заборгованості за комісією 1\~065 грн 23 коп. Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст.1048\~ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З копій письмової вимоги (повідомлення) від 01.02.2024 року та списку згуртованих відправлень (рекомендованих листів) № 20240205 ПУМБ-1636 вбачається, що АТ «ПУМБ» направляло [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №2015015532008 від 27.08.2019 року, в сумі 88\~729,97 грн. Отже, враховуючи, що сторони узгодили істотні умови договору і відповідач [PERSON] погодилася на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушила їх, щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів у визначеному договором розмірі не погашала, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 51\~390 грн 07 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 36\~274 грн 67 коп., а всього стягнути з відповідача 87\~664 грн 74 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.215\~ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно абз.3 ч.4 ст.11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (в редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит, кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною 5 статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08\~червня 2017\~року №\~49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. З урахуванням викладеного, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» (10 червня 2017 року), щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Враховуючи наведене, умови кредитного договору щодо обов`язку відповідача сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. А тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 1\~065 грн 23 коп. задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 88\~729 грн 97 коп, а задоволено на суму 87\~664 грн 74 коп., тобто на 98,8 % (87\~664,74 х 100 : 88\~729,97). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 393 грн 33 коп. судового збору (2\~422,40 х 98,8 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial