Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] є споживачем постачальника «останньої надії» за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.05.2021 по 29.06.2021, з 01.07.2021 по 29.08.2021, з 31.08.2021 по 30.09.2021, з 02.10.2021 по 07.11.2021 та була включена до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживала газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії» яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку позивача. У період з березня 2021 року по листопад 2023 року (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 19\~695,73 грн, вартість якого не сплачена. Просили стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 19695,73 грн та судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заявою-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем від 04.11.2021 (а.с.17). \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.09.2018, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Встановлено, що позивач ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в період з березня 2021 року надавав [PERSON] послуги, відповідачем спожито природний газ на суму 19\~695,736 грн, вартість якого не оплачено (а.с.14). Позивачем на адресу відповідача було направлено вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-24586-2023/260175938 від 10.07.2023, проте заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано, бог не сплачено (а.с.22). Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає\~Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»\~побутовий споживач\~це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Правилами постачання природного газу, що затверджені\~постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року\~та ст. ст.\~6,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем від 04.10.2021. За нормами статей 526,629\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористався наданими послугами, але всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: у розмірі 19\~695,73 грн. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача згідно зі ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved