Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

31.05.2024\~до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся адвокат Чекін Д.О., який діє в інтересах заявника [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про видачу обмежувального припису, в якій просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на строк 6 (шість) місяців, яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження: усунути перешкоди у користуванні [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування), а саме в житловому будинку [ADDRESS] з [PERSON] , заборонити наближатися на відстань ближче, ніж 100 метрів до місця проживання [PERSON] , а саме житлового будинку [ADDRESS] , а також інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити [PERSON] в будь-який спосіб спілкуватись з [PERSON] , переслідувати її, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто або через третіх осіб, судові витрати, пов?язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що до листопада\~2022\~року\~вона\~перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] \~ З [PERSON] заявник має двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтво про народження серія [NUMBER] \~від 25.02.2006\~та серія [NUMBER] \~від 05.02.2010. Заявник вказує, що більшу частину сумісного життя вона з [PERSON] та дітьми мешкали в житловому будинку [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2002, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М. №1470. За час сімейного життя постійно виникали конфліктні ситуації та сварки, зокрема, з приводу зловживання [PERSON] алкогольними напоями. Різке погіршення відносин сталось влітку\~2022\~року, оскільки [PERSON] кинув роботу, почав ще більше зловживати алкоголем, його поведінка стала ще більш агресивною до заявника та дітей. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за заявами [PERSON] , однак, такі методи позитивного результату щодо поведінки [PERSON] не дали, його ставлення лише погіршувалось у зв`язку з чим заявник була змушена разом з дітьми виїхати із належного їй будинку. Через деякий час вона надіялась, що його поведінка стала спокійнішою та вирішила повернутись, однак, її поява разом з дітьмими викликала ще більш агресивну поведінку. Тому заявник знов була змушена покинути належний їй будинок та переїхати мешкати з дітьми до батьків за адресою: [ADDRESS] .\~ Численні конфлікти з [PERSON] підтверджуються значною кількістю звернень до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, детальна інформація щодо яких викладена у відповіді на адвокатський запит №7785\~від 18.04.2024. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта №379747954, [PERSON] на праві приватної власності належить 2/3 трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] .\~ В будинку [ADDRESS] [PERSON] ніколи не був зареєстрований, він там мешкає без будь-яких правових підстав. [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв?язку з чим заявник зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Нездатність [PERSON] не тільки утримувати дітей, а й погасити заборгованості через накладені на нього державою стягнення підтверджується інформацією з ДРРП, відповідно до якої накладено арешт на все його нерухоме майно та інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 21.05.2024. 18 вересня\~2023\~року Ленінським районним судом м. Харкова за її заявою винесено рішення про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , яким встановлені заходи тимчасового обмеження. Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14.12.2023\~ [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309, ст. 390-1 КК України. Після набрання законної сили вироку суду, заявник неодноразо намагалась потрапити до свого будинку, але [PERSON] продовжує там проживати та не допускає мене до будинку, влаштовує сварки та погрожує. Дані обставини підтверджуються зверненнями до Національної поліції (ЄO №1838\~від 06.03.2024; ЄO №1446\~від 23.02.2024; ЄO №2051\~від 12.03.2024; ЄО №1347\~від 20.02.2024; ЄO №1838\~від 06.03.2024). 20.05.2024\~співробітниками поліції, за черговою заявою [PERSON] про вчинення [PERSON] домашнього насильства, складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено терміновий заборонний припис (серія А №011106) та складено Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильств відповідно до якої визначено рівень безпеки, як «середній». Таким чином, оскільки заявник позбавлена можливості користуватись належним їй будинком в с. Пересічне Харківської області через агресивну поведінку [PERSON] , вона звернулась до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 03.06.2024\~відкрито провадження по справі та призначено до судового засідання на 04.06.2024 о 09-00 год.. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник - адвокат Чекін Д.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі, просять її задовольнити (а.с.26). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлений своэчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу не надходило. Згідно абз.2 ч.1\~ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Так, судом встановлено, що заявник є власником будинку за адресою:\~\~ [ADDRESS] згідно з копією договору купівлі-продажу жилого будинку №1470\~від 04.04.2002, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М. (а.с.12). Відповідно до копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 199 від 17.07.2023, заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (зворотній а.с.7). Сторони [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] \~від 25.02.2006\~(зворотній а.с.4\~) та [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] \~від 05.02.2010\~(зворотній а.с.4). Згідно зі\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так,\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Як визначає\~стаття 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Стаття 26 зазначеного Закону\~визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада\~2018\~року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня\~2019\~року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталася до правоохоронних органів про вжиття заходів до [PERSON] , який вчиняє стосовно неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та економічного характеру, погрожує фізичною розправою, своїм самогубством та звинуваченням заявника у скоєному, висловлюється в її бік та в бік спільних дітей нецензурною лайкою (зоротній а.с.9). Згідно копії відповіді ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 18.04.2024\~№2785\~на адвокатський запит [PERSON] повідомлено, що в ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з 01.01.2022\~зареєстровані такі звернення [PERSON] : ЄО №9474\~від 17.10.2022, 05.03.2024\~«спроба самогубства», ЄО №7503\~від 22.06.2023\~«звернення інформаційного характеру», ЄО №10270 від 28.10.2023\~«конфлікт», «інші злочини проти правосуддя», ЄО №10447 від 03.11.2023\~«домашнє насильство», «інші злочини проти правосуддя», ЄО №10526 від 06.11.2023\~«інші злочини проти правосуддя», ЄО №1838\~від 06.03.2024\~«домашнє насильство», ЄО №1446\~від 23.02.2024\~«адмінправопорушення», «інші злочини проти правосуддя», ЄО №2051\~від 12.03.2024\~«інші злочини проти правосуддя», ЄО №1347\~від 20.02.2024\~«домашнє насильство», ЄО №2051\~від 12.03.2024\~«інші злочини проти правосуддя» (а.с.\~10-11). Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 18.09.2023\~відносно [PERSON] видано обмежувальний припис та встановлено заходи тимчасового обмеження (а.с. 15-16). Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14.12.2023\~ [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309, ст. 390-1 КК України та призначено покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ст.390-1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. У відповідності до ч.1 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання - 2 (два) роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від покарання звільнено з іспитовим строком на 2 (два) роки (а.с. 5-7). Також встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта №379747954, [PERSON] на праві приватної власності належить 2/3 трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 22.05.2024\~на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт (а.с.14). Згідно зі статтями\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовим і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга\~статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відсутність позиції відповідача по суті позову не є підставою для задоволення позовних вимог, якщо вони не обґрунтовані та доказово не підтверджені. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах\~учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, з урахуванням оцінки виниклих між учасниками конфлікту стосунків, суд доходить висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а його кривдником є заінтересована особа [PERSON] . З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність встановлення обмежувального припису, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. В силу частини 3\~статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Відповідно до п.10 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного, ст.ст.3,4,12,13,76-81,133,141,259,263-265,268,273,350-6,352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved