Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»(далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 35 069,84 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON] , а також відшкодування судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.03.2021 року о 08 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак [NUMBER] , на пр.-ті Незалежності, 26-Д в м. Южноукраїнську, Миколаївської обл., при русі заднім ходом не впевнився в безпечному маневрі та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.05.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 16.03.2021 року. Автомобіль «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 389/20-Тз/М від 28.07.2020 року. На підставі заяви власника автомобіля ««Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , Рахунків та страхових актів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 35 069,84 грн. Однак, відповідачем [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не застраховано цивільно-правову відповідальність, тому позивач звернувся з даним позовом до відповідача у порядку регресу. 10 травня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 16.03.2021 року о 08 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак [NUMBER] , на пр.-ті Незалежності, 26-Д в м. Южноукраїнську, Миколаївської обл., при русі заднім ходом не впевнився в безпечному маневрі та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. (а.с. 12) Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 28.07.2020 року (а.с. 10-11) Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.05.2021 року у справі № 486/575/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 16.03.2021 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху. (а.с. 12) Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 16.03.2021 року автомобіль «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , було застраховано в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 389/20-Тз/М від 28.07.2020 року. (а.с. 5-8) 18.03.2022 року власником автомобіля «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] подано до страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заяву на виплату страхового відшкодування. (а.с. 9) На підставі Акту огляду транспортного засобу від 18.03.2021 року, Рахунку від 19.03.2021 року, від 18.03.2021 року, від 06.04.2021 року, від 07.04.2021 року, Страхового акту № 006.00584421-1 від 19.03.2021 року, Страхового акту № 006.00584421-2 від 06.04.2021 року, Страхового акту № 006.00584421-3 від 07.04.2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснено перерахування на рахунок [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 35 069,84 грн., що також підтверджено платіжним дорученням № 15041823 від 22.03.2021 року, платіжним дорученням № 18209839 від 06.04.2021 року, платіжним дорученням № 18793087 від 08.04.2021 року. (а.с. 13-25) За даними Централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «БМВ», державний номерний знак [NUMBER] , станом на 16.03.2021 року не застрахована, що не спростовано відповідачем. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 35 069,84 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем на користь потерпілої особи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню у порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП не застрахована. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування, підлягає до задоволення. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved