Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом-позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Харківської міської ради (далі за текстом -відповідач), в якій просила суд: -встановити юридичний факт сумісного проживання [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю понад п`ять років, починаючи з 2008 року, до моменту відкриття спадщини [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.; -визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.11.2018 року відкрито провадження у зазначеній справі в порядку загального позовного провадження. Харківською міською радою надано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не надано вичерпних доказів щодо реєстрації та спільного сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] останні п`ять років. Факт реєстрації та сумісного проживання потребує документального підтвердження. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що належними та допустимими доказами наявними у матеріалах справи підтверджено факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2019 року позовні вимоги задоволено повністю. Встановлено юридичний факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю понад п`ять років, починаючи з 2008 року, до моменту відкриття спадщини [INFO] ; визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.; визнано за [PERSON] в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м. Вказане рішення постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2019 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 21.04.2021 року рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26.12.2019 року в частині позовних вимог [PERSON] до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування скасовано. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування відмовлено. В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26.12.2019 року скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.11.2022 року витребовано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни копії спадкових справ №62918586 та №62918560, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.07.2023 року витребувати у Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб та про розірвання шлюбу за період 2008-2018 роки щодо громадянина [PERSON] [INFO] . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.09.2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви Харкіської міської ради до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни про визнання спадщини відумерлою. В судове засіданні позивач не з`явились, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Харківська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання суду не повідомлено. Суд, враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 травня 2007 року позивач з [PERSON] у Дзержинському відділі РАЦС Харківського МУЮ зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 26.05.2007 було зроблено актовий запис №275 та видано свідоцтво про шлюб. На початку 2007 року на тлі зриву вагітності позивача її відносини із чоловіком погіршились, у зв`язку з чим шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано 08.04.2008 року за актовим записом № 210 та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.04.2008р. За твердженням позивача за сприяння свекрухи - [PERSON] , подружжя зберегло фактичні сімейні стосунки, у зв`язку з чим їх розлучення виявилось лише формальним та позивач з [PERSON] продовжували мешкати разом і прожили однією сім`єю до липня 2018 року - до смерті [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, про що було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.07.2018р. [INFO] помер [PERSON] , про що було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2018р. Після померлих [PERSON] та [PERSON] залишилась спадщина, а саме: квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач з [PERSON] у 2007 році уклали шлюб та проживали сімейним життям на [ADDRESS] з мамою [PERSON] , тобто свекрухою позивача. Позивач була вагітна від [PERSON] . В подальшому позивач розїхалася з чоловіком ненадовго, потім знову жили разом, поки останній не помер. Допитана у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2005 року , вели спільне господарство, гроші були спільні, робили спільні покупки, сплачували комунальні послуги, відпочивали разом. Офіційно були одружені, не знала, що вони офіційно розлучилися. Проживали разом на [ADDRESS] з мамою [PERSON] до самої смерті [PERSON] та [PERSON] . Допитана у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що знає позивача з дитинства. [PERSON] познайомила її з [PERSON] . Відпочивали разом у Судаку, Новому світі, Феодосії. Позивач та [PERSON] з 2005 року до смерті [PERSON] вели сімейне життя, були разом, купляли техніку, робили ремонт у квартирі. Весь час проживали разом с матір`ю [PERSON] - [PERSON] . Допитаний у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що він є другом сім`ї. З [PERSON] познайомились на службі. Возив [PERSON] у поліклініку на прохання [PERSON] . Декілька разів був у [PERSON] у квартирі. Знав, що [PERSON] жінка [PERSON] . В 2015-2016 роках на прохання [PERSON] передавав позику, яку брав у [PERSON] , саме [PERSON] , оскільки він сказав віддати гроші його дружині. Відповідно до наданого договору-замовлення №747/05 від 19.072018 та №716/с-5 від 14.07.2017 на організацію та проведення поховання та акту на ритуальні послуги питанням захоронення померлого [PERSON] та померлої [PERSON] займалась позивач. (а.с.44-47 т.1) Також до матеріалів справи долучено копії квитанцій про сплату комунальних послуг за квартиру №22 та [ADDRESS] , які були оплачені позивачем та нею підписані. До матеріалів справи долучено фото різних періодів часу на яких зображені позивач разом з [PERSON] , що було у судовому засіданні підтверджено свідком [PERSON] ( а.с. 194-217 т.2) Відповідно до акту про фактичне проживання особи від 09.12.2019 року, складеного головним інженером КП «Харківблагоустрій» громадянка [PERSON] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.249 т.1) Відповіно до інформації, наданої за ухвалою суду Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції від 26.07.2023 [PERSON] після розірвання між ним шлюбу з [PERSON] 08.04.2008 в інших шлюбах не перебував. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2021 року у справі № 643/4186/19 (провадження № 61-10046св20) Верховний Суд дійшов висновку, що «згідно частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю. Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні права на спадщину, особа, яка вважає себе спадкоємцем має право звернутися до суду для встановлення вказаних фактів в судовому порядку». За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків між нею та [PERSON] , а такою те, що між позивачем та [PERSON] під час їх проживання з 2005 року по липень 2018 року склалися усталені стосунки, тому позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню. З матеріалів справи убачається, що спірна квартира [ADDRESS] , належала [PERSON] , якою було складено заповіт на користь [PERSON] . Спірна квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору дарування від 22 лютого 2002 року. 30 серпня 2018 року позивач, як єдиний спадкоємець звернулась до ПН ХМНО [PERSON] про прийняття спадщини. Таким чином, інших спадкоємців [PERSON] не мав, у зв`язку із чим позивач є єдиним спадкоємцем після [PERSON] . Враховуючи, що у судовим розглядом встановлено факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м. Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Outcome: approved