Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання первісного позову та уточненого позову від 22.05.2024 року зазначено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] від 05.06.1954 року, домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . На день смерті, разом з ним проживала його дружина - [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, вступила в управління спадковим майном. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , чоловік позивача [PERSON] , народився [INFO] , батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Єдиним спадкоємцем після смерті матері був її син [PERSON] , який проживав разом з матір`ю за однією адресою, станом на день смерті. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 49 від 03.03.1956 року. Після смерті чоловіка позивача залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальна площа 26,9 кв. метра, житлова площа 10, 8 кв. метра), літ. «Б»- літня кухня, № I - надвірні споруди. Позивач фактично прийняла спадщину, після смерті чоловіка, оскільки проживала з ним разом за однією адресою та вступила в управління спадковим майном. Іншу частину спадщини у вигляді земельної ділянки прийняв [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори з заявою при відкриття спадщини, позивача було повідомлено, що спадкове майно належним чином не оформлено та відсутній оригінал правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим, мені рекомендовано звернутися до суду. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: -встановити факт належності [PERSON] та [PERSON] житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 26,9 кв. метра, житлова площа 10, 8 кв. метра), літ. «Б»- літня кухня, № I - надвірні споруди та відповідно факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті батьків; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташований в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 26,9 кв. метра, житлова площа 10, 8 кв. метра), літ. «Б»- літня кухня, № I - надвірні споруди в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] від 05.06.1954 року, вбачається, що домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , /а.с.9/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Шлюб [PERSON] , 1934 року народження та [PERSON] , 1931 року народження, був зареєстрований 03.03.1956 року Кілійським р/б ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 49 від 03.03.1956 року, /а. с. 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 13 від 14.01.1972 року, /а. с. 5/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.12.1978 року м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 270 від 01.12.1978 року, /а. с. 4/. Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 373/01-16 від 25.03.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , спадкові справи не заводились. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.12.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 342, /а.с.6/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2001 року, виданого Кілійською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3536 вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його син [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з: -земельної ділянки розміром 3,36 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД № 031909, виданого Кілійською міською радою 27.10.2000 року і зареєстрованого під № 1022. -автомобля марки М-2140, 1976 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , належного спадкодавцю на підставі технічного паспорту [NUMBER] , виданого Ізмаїльським МРЕВ ДАІ 26.03.1976 року. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складений 19.02.2024 року ФОП « [PERSON] » встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 26, 9 кв. м., житловою площею 10, 8 кв. м.), літ. «Б» - літня кухня, № І надвірні споруди, /а.с.11-15/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~статті\~41 Конституції України\~кожен\~має\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~визначеному законом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до\~ст. 120 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2\~ст. 123 ЦК УРСР\~доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення\~нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається\~виходячи з рівності часток всіх членів двору\~включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17\~Закону Української РСР «Про власність»\~майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність\~в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п. 5 ч. 2 ст.\~293, ст.\~315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності [PERSON] та [PERSON] житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А1»- житловий будинок (загальна площа 26,9 кв. метра, житлова площа 10, 8 кв. метра), літ. «Б»- літня кухня, № I - надвірні споруди та відповідно факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті батьків. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в\~ст. 1218 ЦК\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що позивачу належить весь житловий будинок в [ADDRESS] , однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Outcome: approved