Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

12 лютого 2024 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла вказана позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок 32», подана за підписом представника адвоката Тивоненка Д.Р., до [PERSON] , [PERSON] про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг за період 01.01.2021 року по 31.12.2023 року в розмірі 27 923,72 гривень, що складається з 17\~973,11 гривень заборгованість зі сплати внесків та платежів на управління будинком та до резервного фонду; 1\~617,58 гривень заборгованість зі сплати 3% річних; 8\~333,03 гривень заборгованість зі сплати інфляційних збитків. Також просив солідарно стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2\~422,40 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8\~922,40 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що співвідповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . У 2016 році в багатоквартирному будинку [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок 32». 05.01.2021, 24.01.2022 загальними зборами ОСББ затверджений розмір внесків на утримання та управління багатоквартирним будинком на 2021 рік та 2022 рік, а також 20.07.2023 року розмір внесків з 01.07.2023 року. За період з 01.01.2021 по 31.12.2023 співвідповідачі не належним чином виконували свої обов`язки по утриманню багатоквартирного будинку за вказаною адресою, а тому сума заборгованості за вказаний період становить станом на 31.12.2023 року становить 27 923,72 гривень, що складається з 17\~973,11 гривень заборгованість зі сплати внесків та платежів на управління будинком та до резервного фонду; 1\~617,58 гривень заборгованість зі сплати 3% річних; 8\~333,03 гривень заборгованість зі сплати інфляційних збитків. 26.07.2023 року між позивачем - ОСББ «СВІТАНОК 32» в особі голови правління [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено договір № 3/23 про реструктуризацію заборгованості зі сплати внесків на управління/утримання багатоквартирного будинку та резервного фонду, згідно якого, відповідач [PERSON] , зобов`язався погасити заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] у термін з 01.08.2023 року по 31.07.2028 року на суму 15 685, 25 грн.. Уклавши вказаний вище договір з ОСББ «СВІТАНОК 32», відповідач [PERSON] , визнав наявність заборгованості. Ухвалою суду від 19.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 06.06.2024 року представник позивача адвокат Тивоненко Д.Р. надіслав до суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать конверти, які повернулися на адресу суду 28.05.2024 року з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», а також довідка про доставку повідомлення у додаток «Вайбер» відповідачу [PERSON] 06.05.2024 року о 12-23 годині. Про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 4\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. 06.05.2016 р. за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване ОСББ «СВІТАНОК 32» (далі ОСББ, позивач), номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 103 102 0000 040023. Згідно з п. 1 Статуту ОСББ «СВІТАНОК 32», об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі співвласники) багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Позивач, основним видом діяльності якого є «81.10 Комплексне обслуговування об`єктів», надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги власникам/орендарям квартир, нежитлових приміщень, машино-місць. Відповідно до відповіді №04-47/895 від 16.02.2024 року, наданої Управлінням державної реєстрації фізичних осіб ДРП ЗМР, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.01.1994 року по теперішній час. Відповідно до відповіді №04-47/894 від 16.02.2024 року, наданої Управлінням державної реєстрації фізичних осіб ДРП ЗМР, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.08.2011 року по теперішній час. Згідно з інформаційною довідкою з ДРРП №339672924 від 19.07.2023 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] по частки кожному. Відповідно до статті 10\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі статтею 16\~цього Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону, внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до Витягу з протоколу № 1/21 загальних зборів ОСББ, проведених 05.01.2021 року, вирішено затвердити внесок співвласників на утримання та управління багатоквартирним будинком з 1 кв. м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що належать співвласникам, на 2021 рік у розмірі 5, 33 грн. (п`ять гривень 33 копійки) у тому числі: 1. для житлових приміщень 5, 50 грн (п`ять гривень 50 копійок); 2. для нежитлових приміщень - у розмірі 3288, 44 грн. (три тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 44 копійки), що становить 4, 01912 гривень з 1 м2 площі нежитлового приміщення). Окрім того, вирішено створити в ОСББ з 01 січня 2021 року резервний фонд для впровадження заходів з енергоефективності. Також вирішено запровадити внесок до резервного фонду заходів з енергоефективності та визначити його розмір 5, 47 грн. (п`ять гривень 47 копійок) з загальної площі житлових та нежитлових приміщень, у тому числі: - для житлових приміщень 5, 22 грн. (п`ять гривень 22 копійки) з 1 м2 загальної площі житлового приміщення співвласника; - для нежитлових приміщень: внесок у розмірі 5 944, 00 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні 00 копійок), що дорівнює 7, 26473 грн. з 1 м2 загальної площі нежитлового приміщення. Окрім того, вирішено відстрочити сплату внесків співвласників до резервного фонду заходів з енергоефективності на три місяці та почати його сплату з 01 квітня 2021 року. Відповідно до Витягу з протоколу № 1/22 загальних зборів ОСББ від 24.01.2022 року, затверджено внесок співвласників на утримання та управління багатоквартирним будинком з 1 кв. м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що належать співвласникам, на 2022 рік у розмірі 5, 33 грн. (п`ять гривень 33 копійки) у тому числі: 1. для житлових приміщень 5, 50 грн. (п`ять гривень 50 копійок); 2. для нежитлових приміщень у розмірі 3 288, 44 грн. (три тисячі двісті вісімдесят вісім 44 копійки), що становить 4, 09115 гривень з 1 кв. м. загальної площі нежитлового приміщення. Окрім того, затверджено розмір внеску до резервного фонду заходів з енергоефективності за 1 кв. м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що належать співвласникам на 2022 рік у розмірі 5, 22 грн. (п`ять гривень 22 копійки) у тому числі 1.1 для житлових приміщень 5, 22 грн. (п`ять гривень 22 копійки); 1.2 для нежитлових приміщень у розмірі 4271, 19 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят одна гривня 19 копійок), що становить 5, 22023 гривень з 1 кв. м. загальної площі нежитлового приміщення. Відповідно до Витягу з протоколу № 2/22 загальних зборів ОСББ від 31.01.2022 року, повноваження голови правління ОСББ «СВІТАНОК 12» Дячук Наталії Валентинівни та заступника голови правління [PERSON] продовжено до 01.04.2025 року. Згідно з Витягом з протоколу № 1/23 загальних зборів ОСББ від 20.07.2023 року, затверджено з 01.07.2023 року внески співвласників: 1.1. житлових приміщень на утримання/управління багатоквартирним будинком та до резервного фонду всього 10, 72 грн. з 1 м2 загальної площі житлового приміщення, що належать співвласникам, у тому числі: а) на утримання/управління багатоквартирним будинком 4, 67 грн. (чотири гривні 67 копійок) з 1 м2 загальної площі житлового приміщення; б) до резервного фонду у розмірі 6, 05 грн. (шість гривень 05 копійок) з 1 м2 загальної площі житлового приміщення. 1.2. нежитлових приміщень на утримання/управління багатоквартирним будинком та до резервного фонду: а) на утримання/управління багатоквартирним будинком у розмірі 3, 406074 гривні з 1 м2 загальної площі нежитлового приміщення, що становить 2 786, 85 грн. (дві тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 85 копійок); б) до резервного фонду у розмірі 6,054580 грн. з 1 м2 загальної площі нежитлового приміщення, що становить 4 953, 86 грн. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три гривні 86 копійок). Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» співвласники зобов`язані своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені Законом та Статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно зі статтею 17\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки. Відповідно до частини шостої статті 22 вказаного Закону, для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини шостої статті 13\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Також, частиною четвертою статті 319\~ЦПК України передбачено, що власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі статтею 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено статтею 526 ЦК України Згідно зі статтями 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року відповідам нараховано внески на утримання будинку у розмірі 17\~973,11 гривень. Відповідачі порушили свої зобов`язання та несвоєчасно і не в повному обсязі (частково) вносили плату за внесками на утримання будинку та прибудинкової території, визначені об`єднанням, у зв`язку з чим за період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року виникла заборгованість у сумі 17\~973,11 гривень, що підтверджується довідкою про заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] . Позивачем також заявлено вимогу про стягнення трьох відсотків річних в сумі 1\~617,58 гривень, інфляційні витрати в сумі 8\~333,03 гривень, про що надано відповідні розрахунки. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних підлягають стягненню з відповідачів. З огляду на вищевикладене\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню\~повністю,\~а саме\~з відповідачів\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню понесені витрати по оплаті комунальних послуг за період 01.01.2021 року по 31.12.2023 року в розмірі 27 923,72 гривень, що складається з 17\~973,11 гривень заборгованість зі сплати внесків та платежів на управління будинком та до резервного фонду; 1\~617,58 гривень заборгованість зі сплати 3% річних; 8\~333,03 гривень заборгованість зі сплати інфляційних збитків. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі сумі 2\~422,40 гривень в рівних частках, тобто по 1\~211,20 гривень з кожного відповідача. З матеріалів справи вбачається, що між ОСББ «СВІТАНОК 32» та Адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 25/01 від 25.01.2024 року, на підставі якого виписано Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1161220 від 05.02.2024 року. В позовній заяві позивачем зазначено, що сума судових, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи на правничу допомогу дорівнює 6500,00 грн.. Згідно положень ч. ч. 1 - 4 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне: «Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено,\~що кожен\~має право\~на професійну\~правничу допомогу.\~Кожен є\~вільним у\~виборі захисника\~своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950\~року.\~Так у\~справі «Схід/Захід\~Альянс Лімітед»\~проти України»\~(заява\~№ 19336/04)\~зазначено,\~що заявник\~має право\~на компенсацію\~судових та\~інших витрат,\~лише якщо\~буде доведено,\~що такі\~витрати були\~фактичними і\~неминучими,\~а їхній\~розмір -\~обґрунтованим (п.\~268). У рішенні\~ЄСПЛ від\~28\~листопада 2002\~року «Лавентс\~проти Латвії»\~зазначено,\~що відшкодовуються\~лише витрати,\~які мають\~розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1\~Закону України\~від 05\~липня 2012\~року №\~5076-VI\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» (далі\~-\~Закон №\~5076-VI)\~договір про\~надання правової\~допомоги -\~домовленість,\~за якою\~одна сторона\~(адвокат,\~адвокатське бюро,\~адвокатське об`єднання)\~зобов`язується\~здійснити захист,\~представництво або\~надати інші\~види правової\~допомоги другій\~стороні (клієнту)\~на умовах\~і в\~порядку,\~що визначені\~договором,\~а клієнт\~зобов`язується\~оплатити надання\~правової допомоги\~та фактичні\~витрати,\~необхідні для\~виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1\~Закону №\~5076-VI встановлено,\~що представництво\~-\~вид адвокатської\~діяльності,\~що полягає\~в забезпеченні\~реалізації прав\~і обов`язків\~клієнта в\~цивільному,\~господарському,\~адміністративному та\~конституційному судочинстві,\~в інших\~державних органах,\~перед фізичними\~та юридичними\~особами,\~прав і\~обов`язків\~потерпілого під\~час розгляду\~справ про\~адміністративні правопорушення,\~а також\~прав і\~обов`язків\~потерпілого,\~цивільного відповідача\~у кримінальному\~провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19\~Закону №\~5076-VI видами\~адвокатської діяльності,\~зокрема,\~є:\~надання правової\~інформації,\~консультацій і\~роз`яснень\~з правових\~питань,\~правовий супровід\~діяльності юридичних\~і фізичних\~осіб,\~органів державної\~влади,\~органів місцевого\~самоврядування,\~держави; складення\~заяв,\~скарг,\~процесуальних та\~інших документів\~правового характеру; представництво\~інтересів фізичних\~і юридичних\~осіб у\~судах під\~час здійснення\~цивільного,\~господарського,\~адміністративного та\~конституційного судочинства,\~а також\~в інших\~державних органах,\~перед фізичними\~та юридичними\~особами. Разом із\~тим,\~чинне цивільно-процесуальне\~законодавство визначило\~критерії,\~які слід\~застосовувати при\~визначенні розміру\~витрат на\~правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами. Для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із:\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг);\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг);\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт;\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок\~доведення неспівмірності\~витрат покладається\~на сторону,\~яка заявляє\~клопотання про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~адвоката,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує:\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи;\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес;\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо;\~дії сторони\~щодо досудового\~вирішення спору\~та щодо\~врегулювання спору\~мирним шляхом\~під час\~розгляду справи,\~стадію розгляду\~справи,\~на якій\~такі дії\~вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків \~тощо).\~Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву.\~У разі\~неподання відповідних\~доказів протягом\~встановленого строку\~така заява\~залишається без\~розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено\~такі критерії\~визначення та\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~їх дійсність;\~2)\~необхідність;\~3)\~розумність їх\~розміру,\~з урахуванням\~складності справи\~та фінансового\~стану учасників\~справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем\~принципово по\~новому визначено\~роль суду\~у позовному\~провадженні,\~а саме:\~як арбітра,\~що надає\~оцінку тим\~доказам та\~доводам,\~що наводяться\~сторонами у\~справі,\~та не\~може діяти\~на користь\~будь-якої\~із сторін,\~що не\~відповідатиме основним\~принципам цивільного\~судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2\~ЦПК України основними\~засадами (принципами)\~цивільного судочинства\~є,\~зокрема,\~верховенство права;\~повага до\~честі і\~гідності,\~рівність усіх\~учасників судового\~процесу перед\~законом та\~судом;\~змагальність сторін;\~диспозитивність;\~пропорційність;\~відшкодування судових\~витрат сторони,\~на користь\~якої ухвалене\~судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13\~ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України,\~законами України,\~міжнародними договорами,\~згода на\~обов`язковість\~яких надана\~Верховною Радою\~України,\~застосовує інші\~правові акти,\~враховує завдання\~цивільного судочинства,\~забезпечення розумного\~балансу між\~приватними й\~публічними інтересами,\~особливості предмета\~спору та\~ціну позову,\~складність справи,\~її значення\~для сторін\~та час,\~необхідний для\~розгляду справи,\~покладення доведення\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~саме сторонами,\~права яких\~є рівними,\~як і\~покладення саме\~на кожну\~сторону ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних\~із вчиненням\~чи не\~вчиненням нею\~процесуальних дій\~та з\~урахуванням меж\~заявлених вимог\~та заперечень\~та обсягу\~поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто,\~саме зацікавлена\~сторона має\~вчинити певні\~дії,\~спрямовані на\~відшкодування з\~іншої сторони\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~а інша\~сторона має\~право на\~відповідні заперечення\~проти таких\~вимог,\~що виключає\~ініціативу суду\~з приводу\~відшкодування витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~одній із\~сторін без\~відповідних дій\~з боку\~такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України,\~відповідно до\~яких саме\~на іншу\~сторону покладено\~обов`язок\~обґрунтування наявність\~підстав для\~зменшення розміру\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами,\~а також\~обов`язок\~доведення їх\~неспівмірності. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших». Суд враховує, що відповідно до ч. 1, 3 ст.\~134\~ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до акту надання послуг від 02.02.2024 року адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги на загальну суму 6500,00 гривень: 1)консультація щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку, у тому числі: проведення двох зустрічей з Клієнтом, попереднє вивчення та аналіз наданих Клієнтом документів, добірка та аналіз норм чинного законодавства щодо спірних правовідносин, вивчення судової практики Верховного Суду, формування висновку щодо можливості захисту прав Клієнта в судовому порядку 1 година; гонорар за надану послугу 500,00 грн; 2)складання позовної заяви 4 години; гонорар за надану послугу 3\~000,00 грн; 3)підготовка до подачі позовної заяви до канцелярії суду через підсистему Електронний суд, у тому числі роздруківка позову , добірка та сканування письмових доказів для додавання до позову, завіряння копій документів 2 години; гонорар за надану послугу 1\~000,00 грн; 7)представництво інтересів Клієнта в Суді в одному судовому засіданні, незалежно від тривалості засідання та його виду (підготовче засідання, судове засідання) - гонорар за надану послугу 2\~000,00 грн. Послуга з вивчення нормативно-правових актів та судової практики та підготовка до подачу позову до суду є похідною послуги зі складання позовної заяви, а тому не підлягає стягненню з відповідача. Послуга з представництва інтересів клієнта в суді також задоволенню не підлягає, оскільки адвокат Тивоненко Д.Р. не був особисто присутній в жодному судовому засіданні, а також подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 вказано, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Крім того, судом враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.\~43\~Конституції України (відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/15191/19). Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22). У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (див. постанову Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21). Разом з тим, суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). У додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial