Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. За час спільного проживання позивачки та відповідача, [INFO] у них народився син - [PERSON] . 09.02.2022 року сторони розірвали шлюб. Також винесено рішення про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача на користь позивачки. За виконавчим листом, виданим 14.03.2022 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області у справі № 149/3234/21 Хмільницьким ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Починаючи з 2021 року відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заїнтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не бере участі у медичному догляді, лікуванні, взагалі не спілкується з дитиною та не створює умов для отримання нею освіти, а в лютому місяці 2022 року відповідач виїхав за кордон та перестав взагалі спілкуватися як зі своїм рідним сином так і позивачкою. Враховуючи обставини викладені у позовній заяві, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] . Ухвалою суду від 29.03.2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, сторонам визначено строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час дату розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутність та просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Третя особа Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи провести у їхню відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку про можливість задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (копія на а.с. 9). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2022 року у справі № 149/3237/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу було залишено позивачці дошлюбне прізвище - [PERSON] . Також було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття а.с.11-12). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] 21.07.2023 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 140. Прізвище присвоєно чоловікові та дружині - " [PERSON] "(а.с. 13). Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № [NUMBER] з 23.11.2021 року (дати звернення позивачки до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину). Відповідачем не здійснено жодної оплати, а сума заборгованості станом на 01.02.2024 року складає 83525,95 гривень(а.с. 14). Як вбачається з довідки виданої старостою Великомитницького старостинського округу Хмільницької міської ради Вінницької області від 20.02.2024 року № 119/19-23, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] фактично проживає 3 особи:. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 16.01.2024 року. Позивачка самостійно проживає в житловому будинку та займається вихлованням свого сина. Також останньому створено всі необхідні умови для повноцінного його розвитку.(а.с. 20). Як вбачається з висновку виконкому Хмільницької міської ради (органу опіки та піклування) від 25.04.2024 року № 301, виконком Хмільницької міської ради, як орган опіки та піклування дійшов висновку: щодо доцільності позбавлення батьківським прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-35). Вирішуючи спір, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки останій не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини як складову виховання, а тому позовні вимоги на позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.

Outcome: approved