Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

ТОВ «Новий\~колектор» звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 17328,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.04.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №13.04.2021-100003097, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 12000 грн. на строк 70 календарних днів з дати отримання, за процентною ставкою 80,5% за 70 днів користування кредитом, зі сплатою відсотків та поверненням кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг у повному обсязі. 30.11.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» був укладений договір факторингу №301121-1. Згідно з договором відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №13.04.2021-100003097 від 13.04.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, інших передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . На адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу №301121-1 від 30.11.2021 та вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, яка відповідачем залишена без задоволення. Станом на 19.01.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №13.04.2021-100003097 від 13.04.2021 становить 17328 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 9600 грн. та відсотків 7728,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно за адресою реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі заявки [PERSON] , 13.04.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №13.04.2021-100003097, підписаний [PERSON] електронним цифровим підписом. Згідно з умовами договору відповідач отримала кредит в сумі 12000 грн. на строк 70 календарних днів з дати отримання, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, за процентною ставкою 80,5% за 70 днів користування кредитом. Фіксована процентна ставка 419,75% річних. Загальні витрати за кредитом 9660 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 21660 грн. Отримання позичальником кредитних коштів у розмірі 12000 грн. підтверджується довідкою субконто (виписка) та електронною квитанцією про переказ коштів від 13.04.2021. Таким чиноим, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг у повному обсязі. 30.11.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» був укладений договір факторингу №301121-1, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №13.04.2021-100003097 від 13.04.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, інших передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . На адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу №301121-1 від 30.11.2021 та вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, яка залишена без задоволення. Про відступлення права вимоги відповідач була повідомлена, однак, заборгованість не погасила. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі №732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1046 ЦК України визначено: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~ Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином,\~по справі\~встановлено,\~що позивач\~надав належні\~і допустимі\~докази укладення\~13.04.2021\~між ТОВ\~«Споживчий центр»\~та [PERSON] кредитного договору №13.04.2021-100003097 та отримання позичальником кредитних коштів. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Правоноаступником кредитора ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором №13.04.2021-100003097 від 13.04.2021 щодо [PERSON] є ТОВ «Новий колектор». Відповідно до\~наданого розрахунку\~заборгованості,\~який не\~був оспорений\~відповідачем,\~заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Новий колектор» за кредитним договором №13.04.2021-100003097 від 13.04.2021 становить 17328,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 9600,00 грн. та відсотків 7728,00 грн. Станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором не погашена, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №13.04.2021-100003097 від 13.04.2021 в загальному розмірі 17328,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved