Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача. [PERSON] звернулася в суд із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача [PERSON] про встановлення нікчемності правочинів та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який був спадкоємцем після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , а також брата [PERSON] . Зазначає, що [INFO] помер батько її чоловіка [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з надвірними спорудами та присадибну земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS] та на право на земельну частку (пай), згідно Сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197696, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах. Стверджує, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, спадкоємцями майна після смерті останнього були дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину. Вказує, що [INFO] померла мати її чоловіка [PERSON] . Згідно Сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197552, виданого 01 квітня 1997 року спадкодавцю [PERSON] належить право на земельну частку(пай), розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах. Зазначає, що 30 вересня 1994 року секретар Сокілської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області Галан склала та посвідчила заповіт від імені [PERSON] , яким належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON] , який проживав в с. Сокіл Рожищенського району Волинської області. Заповіт зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 15. Посилається на те, що спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв шляхом постійного проживання у спадковому будинку [ADDRESS] . Разом з цим зауважує, що в довідці виданій виконкомом Сокілської ради № 882 від 04 грудня 2017 року зазначено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] були її сини [PERSON] та [PERSON] , а також, що заповіт від імені [PERSON] в Сокілській сільській раді не посвідчувався. Зазначає, що 01 грудня 2015 року секретар Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області Галан О. М. склала та посвідчила заповіт від імені [PERSON] , яким належне йому майно він заповів своїй сусідці [PERSON] , яка проживає в с. Сокіл Рожищенського району Волинської області. Вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 37. Вказує, що [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього залишилась спадщина, яка належним чином спадкодавцем не була оформлена. Стверджує, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] , а за законом її чоловік [PERSON] , який спадщину прийняв у встановленому законом порядку шляхом подачі 12 грудня 2017 року до приватного нотаріуса Рожищенського нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. заяву про прийняття спадщини. Зауважує, що постановою нотаріуса від 21 березня 2018 року № 230/02-31 її чоловікові [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з наявністю заповіту. Зазначає, що [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Стверджує, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, інших спадкоємців немає. Вказує, що спадщину після смерті чоловіка прийняла відповідно до вимог п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. 29 квітня 2020 року державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Літвак Н. В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на 1/2 частку права на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому КСП «Дружба» на території с. Сокіл Рожищенського району Волинської області та належала матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/3 та на 1/6 частку права на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому КСП «Дружба» на території с. Сокіл Рожищенського району Волинської області та належала батькові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що постановами державного нотаріуса Ківерцівського державного нотаріального округу Волинської області Літвак Н. В. від 31 червня 2021 року № 804/02-31 та від 22 листопада 2021 року № 1133/02-31 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на частку земельної ділянки площею 0,31 га відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] . Разом з цим зазначає, що заповіти складені та посвідчені секретарем Сокілської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області [PERSON] від імені [PERSON] на користь сина [PERSON] та від імені [PERSON] на користь [PERSON] є нікчемними, оскільки секретар Сокілської сільської ради [PERSON] не була уповноважена рішенням виконавчого комітету Сокілської сільської ради Рожищенського району на право вчинення нотаріальних дій, зокрема складання та посвідчення заповітів. З урахуванням вищенаведеного просить суд: - встановити нікчемним правочин заповіт від 30 вересня 1994 року складений та посвідчений секретарем Сокілської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області Галан від імені матерії її чоловіка [PERSON] на користь брата її чоловіка [PERSON] ; - встановити нікчемним правочин заповіт від 01 грудня 2015 року складений та посвідчений секретарем Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області [PERSON] від імені брата її чоловіка [PERSON] на користь його сусідки [PERSON] ; - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок [ADDRESS] (раніше 8 Березня); - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на присадибну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства площею 0,3100 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на цілу земельну частку (пай), площа якої становить 2,77 га на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197552, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією Волинської області на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 28 березня 1997 року за № 105 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 квітня 1997 року за № 7770 після смерті чоловіка [PERSON] , який успадкував спадщину після смерті матері [PERSON] та брата [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на цілу земельну частку (пай), площею 2,77 га на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197696, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією Волинської області на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 28 березня 1997 року за № 105 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 квітня 1997 року за № 7914 після смерті чоловіка [PERSON] , який успадкував спадщину після смерті батька [PERSON] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , а після її смерті спадкодавцем якої був її син [PERSON] , який прийняв всю спадщину після смерті брата [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ). 08 березня 2024 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] подано суду пояснення на позовну заяву в яких просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями були дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] .. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном, але її не оформили і свідоцтва про право на спадщину їм не видавались. Стверджує, що спадкоємець [PERSON] в шестимісячний строк після смерті батька спадщину не прийняв, оскільки з 1973 року з сім`єю проживав в с. Липляни Ківерцівського району і не міг вступити в управління чи володіння спадковим майном. Зазначає, що спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, а не згідно оскаржуваного заповіту, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв так як в с. Сокіл не проживав. Зазначає, що заповіти від імені [PERSON] від 30 вересня 1994 року та від імені [PERSON] від 01 грудня 2015 року посвідчені секретарем Сокілської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області, тобто посадовою особою виконавчого комітету сільської ради. Наголошує, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження неприйняття рішення виконкомом сільської ради щодо покладення на секретаря сільської ради [PERSON] обов`язків на вчинення нотаріальних дій, що в свою чергу не може беззаперечно свідчити про відсутність такого рішення, а натомість вказує на недоведеність позовних вимог. Також вказав, що відсутність рішення виконавчого комітету сільської ради щодо покладення на посадову особу обов`язків на вчинення нотаріальних дій та відсутність вказівки в заповіті місця народження заповідача не впливає на форму заповіту та порядок посвідчення заповіту. Звертає увагу, що твердження позивача про те, що посадова особа Сокілської сільської ради Рожищенського району оформила та посвідчила заповіт [PERSON] від 01 грудня 2015 року без участі самого [PERSON] , проти його волі і таємно від нього не відповідають дійсності та не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Твердження позивача про те, що 16 травня 2017 року [PERSON] під час перебування в Сокілській сільській раді оформив розпорядження своїм майном на користь доньки позивача [PERSON] у формі заяви, яка зареєстрована в реєстрі за № 14 також не відповідають дійсності. Вказане розпорядження не скасовує заповіту [PERSON] від 01 грудня 2015 року. Вказує, що твердження\~позивача про\~те,\~що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] на даний час значиться за [PERSON] спростовується витягом з погосподарського книги № 2 за 2016-2023 роки від 06 березня 2023 року № 176. Враховуючи вищенаведене зазначає, що позовні вимоги [PERSON] не доведені та не підтверджені належними та допустимими доказами та просить в задоволенні позову відмовити. 02 квітня 2024 року позивачем [PERSON] та її представником [PERSON] подано суду відповідь на пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в якій зазначає, що пояснення є необ`єктивними та необґрунтованими. Вказує, що її чоловік [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON] та матері [PERSON] прийняв, що підтверджується довідками виданими виконкомом Сокілської сільської ради Рожищенського району № 679 від 18 грудня 2019 року та № 882 від 04 грудня 2017 року, в якій також зазначено, що заповіт від імені [PERSON] в Сокілській сільській раді не посвідчувався. З посиланням на п. 2 ч. 2 розділу 1 «Загальні положення «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5 зазначає, що нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій. Зазначає, що на запити представника позивача Рожищенською міською радою та Волинським обласним архівом не надано рішень Сокілської сільської ради про покладення на секретаря обов`язків посвідчувати заповіти. Вказує, що оскільки заповіт [PERSON] від 01 грудня 2015 року посвідчений неуповноваженою особою, а тому він є нікчемним. Вважає, що представник третьої особи надумано вказує у поясненнях, що у Цивільному кодексі України не передбачено такої підстави для кваліфікації заповіту як нікчемним, оскільки ст. 1257 Цивільного кодексу України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. Ураховуючи вищенаведене просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених в позовній заяві та просили задовольнити в повному обсязі. Представник позивача наголосив, що секретарем Сокілської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області Галан 30 вересня 1994 року, а також секретарем Сокілської сільської ради Рожищенького району Волинської області [PERSON] складено та посвідчено заповіти [PERSON] та [PERSON] не маючи права на вчинення таких дій відповідно до функціональних обов`язків. На переконання сторони позивача, оскільки указані заповіти посвідчувалися неуповноваженою особою відтак останні є нікчемними. Позивач та її представник в судовому засіданні зазначили, що чоловік позивачки [PERSON] за життя знав про існування спірних заповітів, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 березня 2018 року та в судовому порядку їх не оскаржував. Ствердили, що позивач раніше зверталась до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на майно, який ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18 липня 2023 року залишений без розгляду. На переконання позивача та її представника, будь-які права, обов`язки чи охоронювані законом інтереси [PERSON] не порушуються оскільки остання лише звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом проте свідоцтва про право на спадщину не отримала. Поруч з цим, позивачка вказала, що пропонувала [PERSON] передати сертифікати на право на земельну частку (пай) для оформлення спадкових прав. Представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області Солодуха А. В. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, зазначивши, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 січня 2024 року у справі № 369/7921/21 дійшов висновку, що у Цивільному кодексі України законодавець не передбачив такої підстави для кваліфікації заповіту, посвідченого секретарем сільської ради, нікчемним, як відсутність рішення виконавчого комітету сільської ради щодо покладання на цю посадову особу вчинення нотаріальних дій, так і відсутність вказівки в заповіті місця народження заповідача. Це не впливає на форму заповіту та порядок його посвідчення. Протилежна кваліфікація буде базуватися на мотивах розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення і порушить принцип свободи заповіту, оскільки він піддається правовій охороні й після смерті заповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилися. У пояснення, поданих 08 березня 2024 року на позовну заяву представник заінтересованої особи просив розгляд справи проводити у його та третьої особи [PERSON] відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 13 лютого 2024 року о 13 год 00 хв. Витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформаційні довідки зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] та до майна померлої [INFO] [PERSON] . Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувано у Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13 лютого 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13 березня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті 11 квітня 2024 року о 13 год 30 хв. Визнано явку представника відповідача в судове засідання обов`язковою для надання пояснень. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 13 год 30 хв 20 травня 2024 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2024 року заяву [PERSON] про зменшення (зміну) позовних вимог повернуто позивачу. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 17 грудня 2019 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197696, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105 спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 1 за 1986-1990 роки та погосподарської книги № 2 за 1991-1995 року Сокілської сільської ради Рожищенського району по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] належить [PERSON] , рік побудови 1936, загальна площа 63 кв.м, житлова площа 42 кв.м. Згідно погосподарської книги № 2 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] в Сокілській сільській раді не посвідчувався. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 20 грудня 2017 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 30 вересня 1994 року, згідно якого належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться на території с. Сокіл Рожищенського району Волинської області заповіла своєму синові [PERSON] , 1957 року народження. Заповіт нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Сокілської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області та складений секретарем сільської ради Галан. Згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197552, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105 спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] в Сокілській сільській раді посвідчувався 30 вересня 1994 року. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] з сином [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом є син [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Сокілської сільської ради від 01 листопада 2017 року № 864. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 липня 2017 року виконавчим комітетом Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області [PERSON] помер [INFO] . По особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2016-2023 роки Сокілської сільської ради Рожищенського району. Згідно погосподарської книги № 1 за 2016-2024 роки, особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] в Сокілській сільській раді посвідчувався 01 грудня 2015 року. Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину в шестимісячний строк після смерті матері [PERSON] шляхом постійного проживання в спадковому будинку. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в [ADDRESS] один. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами є [PERSON] , за законом [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Сокілської сільської ради від 18 грудня 2017 року № 943. 01 грудня 2015 року [PERSON] на випадок смерті склав заповіт згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те на що він за законом матиме право і що буде йому належати на момент смерті в тому числі належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] заповів своїй сусідці [PERSON] , яка проживає в с. Сокіл Рожищенського району Волинської області. Заповіт посвідчений [PERSON] секретарем Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 37. [PERSON] згідно погосподарської книги № 1 від 1967-1969 роки за особовим рахунком № [NUMBER] та погосподарської книги № 1 від 1971-1973 роки за особовим рахунком № [NUMBER] був зареєстрований та проживав в с. Сокіл Рожищенського району Волинської області до 1973 року. Після 1973 року записи про його реєстрацію та проживання в с. Сокіл Рожищенського району Волинської області в погосподарських книгах відсутні, що підтверджується копією довідки, виданої 08 березня 2023 року старостою Сокілського старостинського округу [PERSON] . З копії\~матеріалів спадкової\~справи №\~152/2017\~до майна\~померлого [INFO] \~ [PERSON] \~встановлено,\~що [PERSON] спадщину після\~смерті [PERSON] \~прийняла шляхом\~подання приватному\~нотаріусу Рожищенського\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Матвійчук\~С.\~П. заяву про прийняття спадщини за заповітом. Пережилого подружжя та спадкоємців, згідно ст. 1241 ЦК України немає. Спадкоємець за законом [PERSON] спадщину після смерті брата [PERSON] прийняв шляхом подання 12 грудня 2017 року до приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. заяви про прийняття спадщини за законом. Постановою про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії від\~21\~березня 2018\~року приватним\~нотаріусом Рожищенського\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Матвійчук\~С.\~П.\~спадкоємцю [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~житловий будинок\~після смерті\~ [PERSON] \~відмовлено у\~зв`язку з\~наявністю заповіту,\~посвідченого секретарем\~Сокілської сільської\~ради Рожищенського\~району Волинської\~області 01\~грудня 2015\~року від\~імені [PERSON] \~на користь [PERSON] , яка спадщину прийняла в установленому законом порядку, а [PERSON] не відноситься до кола спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України. Згідно постанови приватного нотаріуса Матвійчук С. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 грудня 2021 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований з 1977 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , що підтверджується копією довідки, виданою 30 жовтня 2019 року Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області. Державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Літвак Н. В. позивачу [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно, а саме: на 1/2 частку права на земельну частку (пай), що належала матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/3 частку права на земельну частку (пай), що належав батькові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/6 частку права на земельну частку (пай), що належав батькові спадкодавця [PERSON] спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , проте не оформила своїх спадкових прав. Позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, частку земельної ділянки площею 0,31 га, що знаходяться в [ADDRESS] відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копіями постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 червня 2021 року № 804/02-31 та від 22 листопада 2021 року № 1133/02-31. Згідно копії рішення Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області сьомого скликання від 02 листопада 2015 року № 1/7 вирішено затвердити протокол № 3 засідання лічильної комісії обраної Сокілською сільською радою для проведення таємного голосування по виборах секретаря Сокілської сільської ради від 02 листопада 2015 року та вирішено вважати обраним секретарем Сокілської сільської ради Галан О. М. Рішенням Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області сьомого скликання від 02 листопада 2015 року № 1/8 вирішено доручити секретарю Сокілської сільської ради [PERSON] здійснювати повновпження секретаря виконавчого комітету Сокілської сільської ради. З копії листа Державного архіву Волинської області від 25 вересня 2023 року № 355/01-30 встановлено, що в перевірених протоколах сесій та протоколах виконавчого комітету Сокілської сільської ради Рожищенського району за 1994 рік відомостей, зокрема права вчиняти нотаріальні дії секретарем виконавчого комітету Сокілської сільської ради Рожищенського району не виявлено. Рішенням Рожищенської міської ради Волинської області восьмого скликання від 25 травня 2023 року № 33/37 вулицю 8 Березня в с. Сокіл Луцького району Волинської області перейменовано на вул. Лютиця. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області № 1/1 від 19 липня 1994 року «Про розподіл обов`язків між членами виконкому сільської ради» вирішено, зокрема, що [PERSON] секретар виконкому відповідає за ведення діловодства. Згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта оцінки від 09 листопада 2023 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] становить 70335 грн. Станом на 13 листопада 2023 року вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства, площею 0,3100 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 52638 грн, вартість земельних часток (пай) площею 2,77 умовних кадастрових гектарів, що знаходяться на території Рожищенської територіальної громади Луцького району Волинської області становлять по 101105 грн кожна. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з встановленням наслідків нікчемності заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи і ким, та залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У відповідності до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 3 ст. 51 ЦПК України). Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження №61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі №759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.» Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Висновки суду та мотиви з яких виходить суд. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина на майно померлого [PERSON] , в тому числі: належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , який він на випадок своєї смерті заповів своїй сусідці [PERSON] . З копії\~матеріалів спадкової\~справи №\~152/2017\~до майна\~померлого [INFO] \~ [PERSON] \~встановлено,\~що [PERSON] спадщину після\~смерті [PERSON] \~прийняла шляхом\~подання приватному\~нотаріусу Рожищенського\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Матвійчук\~С.\~П. заяви про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 червня 2021 року № 804/02-31 та від 22 листопада 2021 року № 1133/02-31 позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та на частку земельної ділянки площею 0,31 га, що знаходяться в [ADDRESS] відмовлено. З метою захисту порушених, на думку позивача, її спадкових прав остання звернулась до суду з цим позовом. Отже, предметом спору у цій справі є встановлення нікчемності заповітів та визнання права власності на спадкове майно. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Ураховуючи встановлені судом обставини та наведені правові норми в їх сукупності на переконання суду, що за пред`явленими [PERSON] позовними вимогами, відповідачем має бути [PERSON] , як спадкоємець за заповітом яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а тому остання повинна була бути залучена стороною позивача у такому процесуальному статусі до участі при розгляді даної справи. Під час підготовчих дій до розгляду справи судом з`ясовувалось у сторони позивача питання щодо належності відповідача (Рожищенської міської ради) та кола учасників справи, які мають брати участь у розгляді даної справи і роз`яснювалися наслідки пред`явлення позову до неналежного відповідача. Проте, під час всього розгляду даної справи судом, а ні позивачем [PERSON] , а ні її представником [PERSON] , відповідне клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення до участі у ній співвідповідача не заявлялося. Більше того, стороною позивача суду повідомлено, що на їхнє переконання, будь-які права чи охоронювані законом інтереси спадкоємця [PERSON] при розгляді цієї справи та ухвалення судового рішення порушуватися на будуть, оскільки остання свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, на думку суду, Рожищенська міська рада, у даному випадку, при наявності спадкоємця [PERSON] , яка прийняла спадщину не є особою, прав і обов`язків яких стосується даний спір, оскільки відсутня її заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення. Орган місцевого самоврядування, в даному випадку, є особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення. Посвідчуючи заповіт, посадова особа органу місцевого самоврядування, не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість посадової особи органу місцевого самоврядування в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. На переконання суду, у справах щодо спадкування належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім того, встановлення заповіту нікчемним позбавляє особу, яка набула у власність майно в порядку спадкування, права мирного володіння своїм майном (ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а в разі, якщо особа має його набути, то правомірного очікування цього. Аналізуючи позовну заяву, зазначені у ній позовні вимоги, встановлені під час розгляду обставини та визначений позивачем склад сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги про встановлення нікчемності правочинів, визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом були заявлені до неналежного відповідача, а належним відповідачем у даній справі є [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] , який в свою чергу був спадкоємцем [PERSON] .. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ст. 51 ЦПК України суд не наділений процесуальним правом з власної ініціативи здійснювати заміну неналежного відповідача або залучати до участі у справі співвідповідачів, оскільки залучення співвідповідача чи заміна первісного відповідача належним може відбутися виключно за клопотанням сторони позивача. Відтак, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Разом з цим, суд не може вирішувати питання про обґрунтованість/необґрунтованість позовних вимог, оскільки без залучення належного відповідача позовні вимоги не можуть бути вирішені. З урахуванням наведеного у сукупності, суд доходить висновку, що оскільки позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, то у задоволенні позову [PERSON] до Рожищенської міської ради про встановлення нікчемності правочинів та визнання права власності на спадкове майно необхідно відмовити. Щодо розподілу судового збору. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed