Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

17 травня 2024 року до суду поштою надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 24 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено Договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ "ФК\~"КЕШ\~ТУ ГОУ"\~право вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~реєстрі боржників,\~в тому\~числі до\~ [PERSON] \~07\~грудня 2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА» та [PERSON] укладено кредитний договір №1322991 про надання споживчого кредиту, за яким\~останній отримав\~кредит у\~сумі 3500\~грн строком\~на 30\~днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] або іншу картку та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону. Підписуючи договір, останній підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, погодився з ними і зобов`язався їх дотримуватися. Посилаючись на викладене, а також на те, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором і на день звернення до суду з позовом загальна заборгованість становить 6891 грн 50 коп, із них 3500 грн прострочена заборгованість за кредитом, 3391 грн 50 коп - прострочена заборгованість за процентами, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати по судовому збору та правничій допомозі. Ухвалою судді від 21 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду (а. с. 30). 05 червня 2024 року позивач направив заяву про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу (а. с. 35-37). У судове засідання представник позивача - адвокат Пархомчук С.В. не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, про день, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а. с. 32, 43). Відзив на позов від нього не надходив. Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено,\~що 07\~грудня 2020\~року [PERSON] отримав кошти на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у розмірі 3500 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом: 1,9% за день у межах строку надання кредиту. Дата повернення кредиту згідно з графіком платежів, що є додатком №1 до договору (а. с. 8-11, 15 зв. бік, 21). Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1322991 від 07 грудня 2020 року, платежі здійснюються одноразово, дата повернення позики та сплати нарахованих процентів 06 січня 2021 року, сума кредиту становить 3500 грн, сума нарахованих процентів 598,50 грн (а. с. 11 зв. бік). 24 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» і ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до конкретного боржника, вказаного у реєстрі боржників (а. с. 23-26). 10 січня 2022 року позивач звертався до відповідача із вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме: сплати заборгованості за кредитом у сумі 3500 грн та комісією та відсотками у сумі 3391,50 грн (а. с. 16). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №1322991 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором складає 6891,50 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3500 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3391,50 грн (а. с. 22). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1322991 від 07 грудня 2020 року в розмірі 6891 грн 50 коп, з них 3500 грн заборгованість за кредитом, 3391 грн 50 коп - проценти, нараховані відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за період з 07 грудня 2020 року по 03 липня 2021 року включно (а. с. 7 зв. бік). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Закону України "Про електронну комерцію". Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа, та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 2 статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за Договором факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором №1322991 від 07 грудня 2020 року у розмірі 6891,50 грн. Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Враховуючи викладене, із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1322991 від 07 грудня 2020 року у розмірі 6891,5 грн. Відповідно до п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України\~однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК`КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 3.1 р. 3 вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000 грн за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. (а. с. 23-26). Факт надання послуг підтверджується актом отримання правової допомоги від 15 травня 2024 року. Кошти перераховані відповідно до платіжної інструкції 20 травня 2024 року №3 1464 (а. с. 39 зв. бік, 42). З акту отримання правової допомоги вбачається, що адвокатом Пархомчуком С.В. були надані такі послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору №1322991 від 07.12.2020, кількість годин - 1, вартість - 2000 грн; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики, кількість годин - 2,5, вартість 5000 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи, кількість годин - 1,5, вартість - 3000 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції, вартість - 500 грн. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10500 грн, слід приймати до уваги таке. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved