Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

[PERSON] у травні 2024 року звернувся до суду з указаним позовом який мотивував тим, що 29.10.2016 він та відповідачка уклали шлюб, який був зареєстрований у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 138. За час шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Підставами для розірвання шлюбу позивач зазначив відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного. Спільне господарства вони не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 29.10.2016 у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 138. Ухвалою суду від 03.05.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву в якій вказав, що просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує, судові витрати залишає за собою. Відповідачка також подала заяву в якій вказала, що просить провести розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 29.10.2016 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 138. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 4). За час шлюбу в позивача та відповідачки народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачкою заявленого позову, відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved