Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

12.04.2024 року орган опіки та піклування Курісівської сільської ради Березівського району Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування позову зазначають, що 21.04.2023 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області задоволено позовну заяву голови Курісівської сільської ради Березівського району Одеської області, голови органу опіки та піклування Курісівської сільської ради Григоржевського В. в частині стягнення аліментів та відібрання дітей від [PERSON] без позбавлення батьківських прав. В позові зазначають, що відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS] , та є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтвах про народження малолітніх дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України - зі слів матері. У неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є рідний батько - [PERSON] , якого рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області було позбавлено батьківських прав. З березня 2021 року по січень 2023 року сім`я [PERSON] перебувала на обліку, як багатодітна родина, яка потрапила в складі життєві обставини та отримувала соціальні послуги з інформування та соціальної профілактики, була під соціальним супроводом спеціалістів служби соціального захисту. З грудня 2021 року після вилучення дітей з сім`ї без позбавлення батьківських прав було продовжено надання соціального супроводу, однак подружжя [PERSON] не бажали співпрацювати з фахівцями соціальних служб, не реагували на вимоги фахівців щодо вирішення проблем, не працювали, були схильні до вживання алкогольних напоїв. Також, неодноразово фіксувалися випадки домашнього насильства в сім`ї. в січні 2023 року було припинено надання соціальних послуг для сім`ї [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , навчаються та виховуються у комунальному закладі «Андрієво - Івановському обласному ліцеї Одеської обласної ради», згідно направлення Одеської обласної державної адміністрації. Під час воєнного стану вихованці закладу евакуйовані до Республіки Польща. За час перебування вихованців у закладі, мати не здійснювала жодних заходів, щодо повернення дітей на виховання в сім`ю. Також, органом опіки та піклування було з`ясовано, що житловий будинок сім`ї [PERSON] відключений від електропостачання за заборгованість за спожиту електричну енергію розмірі 5 770,33 грн. та існує заборгованість за послуги водопостачання в сумі 22 347,00 грн. Співмешканець відповідачки - [PERSON] не працює, вживає алкогольні напої, веде асоціальний спосіб життя та також не піклувався про дітей належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового розгляду у відсутність позивача якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, заяви та клопотання не надавала, суд виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 25.04.2007 року виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №7. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №494/1812/21 від 09.08.2022 року [PERSON] позбавлений батьківських прав по відношенню до його доньки [PERSON] , [INFO] . [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09.02.2009 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №04, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 14.03.2018 року №00019753243. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 18.01.2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №75, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 15.03.2018 року №00019763176. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 18.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №9235, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 15.03.2018 року №00019761304. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 22.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №4946, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 15.03.2018 року №00019761102. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 25.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №743, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 15.03.2018 року №00019761207. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Курісівської сільської ради Березівського району Одеської області від 14.12.2021 року №139 неповнолітню [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відібрано від їх матері [PERSON] , які мешкали за адресою: [ADDRESS] . Рішеннями виконавчого комітету Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області від 12.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішеннями виконавчого комітету Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області від 26.07.2023 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовано до державного навчального закладу, як дитину, позбавлену батьківського піклування, на повне державне забезпечення. Відповідно до листа Комунального закладу «Андрієво-Іванівського обласного ліцея Одеської обласної ради» від 01.10.2024 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,дійсно навчаються та виховуються в закладі згідно направлення Одеської обласної державної адміністрації. За час перебування у закладі мати не здійснювала жодних заходів, щодо повернення дітей на виховання в сім`ю. під час воєнного стану вихованці евакуйовані до Республіки Польща. Згідно листів Комунального підприємства «Сількомунгосп Курісівської сільської ради Березівського району Одеської області» від 05.03.2024 року та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська Обласна Енергопостачальна компанія» від 02.04.2024 року заборгованість за послуги водопостачання до будинку, за адресою: [ADDRESS] , складає 22 347,00грн. та заборгованість за спожиту електричну енергію складає 5 770,33грн. Відповідно до довідки - характеристики Курісівської сільської ради Березівського району Одеської області від 11.03.2024 року, [PERSON] за час проживання на території Курісівської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, а саме: ніколи і ніде не працювала, і не має бажання працювати, вживає алкогольні напої, палить, вживає ненормативну лексику до працівників Курісівської сільської ради та жителів села, має неадекватну поведінку. Має шестеро дітей, які наразі перебувають на повному державному забезпеченні в комунальному закладі «Андрієво - Іванівський обласний ліцей Одеської обласної ради» (школа - інтернат) та в Ісаєвському професійному аграрному ліцеї. Частинами 4 та 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення та поновлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області №311 від 25.01.2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування Курісівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін., що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Постановою КЦС ВС від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 зроблено висновок, що поведінка особи, яка свідомо змінює країну проживання, не бере участі у вихованні дитини, свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні ст.164 СК України і може бути підставою для позбавлення цієї особи батьківських прав щодо дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі №404/6391/16-ц (провадження №61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження №61-1344св20). Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Відповідач [PERSON] не спілкується із дітьми, не цікавиться їх життям, тобто свідомо обрала такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дітей є недостатньою, що у свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні статті 164 СК України. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії» заява №70879/11 встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При розгляді справи суд позбавлений можливості врахувати доводи відповідачки, щодо відмовлення в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач не скористався своїм правом та не надав відзив на позовну заяву. Тому при винесенні рішення суд виходить з позовних вимог, які вважає справедливими, розумними та співмірними. Враховуючи наведене та

Outcome: approved