Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить: 1) визнати придбаний 05.10.2022 р. за договором № 7441/2022/3439960 легковий автомобіль «TOYOTA COROLLA», сірого кольору, 2008 р. випуску, VIN: [NUMBER] , кузов [NUMBER] спільним майном позивача та відповідача; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 160\~000,00 грн в якості компенсації вартості частини спільного сумісного майна, а саме: легкового автомобіль «TOYOTA COROLLA», сірого кольору, 2008 р. випуску, VIN: [NUMBER] , кузов [NUMBER] ; 3) судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 22.06.2021 року [PERSON] перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] . Спільне життя не склалось та рішенням Чернігівського районного суду від 03.05.2023 шлюб було розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти сторонами було придбано автомобіль «TOYOTA COROLLA», сірого кольору, 2008 р. випуску вартістю 320000 грн. В добровільному порядку відповідач не згоден на розподіл спільного майна, тому просить визнати його спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з відповідача на її користь частину його вартості. Ухвалою суду від 05.06.2023 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 29.06.2023 р. Судове засідання відкладено на 19.07.2023 р. у зв`язку із заяву про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомлення із матеріалами цивільної справи представником відповідача. Судове засідання відкладено на 11.09.2023 р. у зв`язку із станом здоров`я представника відповідача. 11.09.2023 р. судове засідання відкладено на 21.09.2023 р. для ознайомлення відповідача з клопотанням представника позивача про проведення експертизи. 21.09.2023 судове засідання відкладено на 10.10.2023 р. у зв`язку із заявами представника відповідача та позивача про відкладення. Ухвалою суду від 10.10.2023 р. провадження у справі зупинено та призначено судову автотоварознавчу експертизу. 12.12.2023 р. провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання на 27.12.2023 р. 27.12.2023 р. судове засідання відкладено на 02.01.2024 р. у зв`язку із повторним викликом представника відповідача. Ухвалою суду від 02.01.2024 р. провадження у справі зупинено та призначено автотоварознавчу експертизу. Ухвалою суду від 04.03.2024 р. провадження у даній справі відновлено та призначено підготовче судове засідання на 20.03.2024 р. Судове засідання відкладено на 16.04.2024 р. у зв`язку із ознайомленням з висновками судової автотоварознавчої експертизи та зняттям фотокопій представниками сторін. 16.04.2024 ухвалою суду підготовче провадження було закрите, судове засідання для розгляду справи по суті було призначене на 29.05.2024. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив стягнути на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 133000 грн. в якості компенсації вартості частини автомобіля. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися відзив не надали. Представник позивача надав клопотання про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи, оскільки відповідач перебував на лікуванні та не зміг вчасно надати автомобіль на огляд, а тепер така можливість існує. У задоволенні цього клопотання судом відмовлено, оскільки воно вже заявлялося під час підготовчого судового засідання і на думку суду, зважаючи на наявність у відповідача представника, тривалість проведення експертизи, тривалість розгляду справи в суді, у відповідача була наявна об`єктивна можливість надати автомобіль на огляд експерту. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з\~рішенням Чернігівського\~районного суду\~Чернігівської області\~від 03.05.2023\~сторони перебували\~у шлюбі\~зареєстрованому 22.06.2021 року\~виконавчим комітетом\~Новобілоуської сільської\~ради Чернігівського\~районуі цей шлюб було розірвано зазначеним рішенням суду (а.с. 8, 9). Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.10.2022 [PERSON] купив автомобіль «TOYOTA COROLLA», сірого кольору, 2008 р. випуску, VIN: [NUMBER] , кузов [NUMBER] (а.с. 10). Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю чоловіка, дружини є майно, набуте нею, ним до шлюбу; набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За нормами статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Таким чином, набуте сторонами майно в період шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, і частка кожного з них при поділі становить . Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України). Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 № 209/3085/20 зауважила, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Зважаючи на те, що сторонами спірний автомобіль набуто за час шлюбу, автомобіль залишається у відповідача і є неподільною річчю, позивачка вимагає стягнути з відповідача грошову компенсацію, а спільний автомобіль виділити відповідачу, то її вимоги про стягнення з відповідача частини ринкової вартості автомобіля є законними. За висновком експерта №3117/23-24 від 26.01.2024 ринкова вартість спірного автомобіля на момент проведення експертизи склала 266000 грн. (а.с.143-146). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати, які понесла позивачка слід стягнути з відповідача на її користь, як того вимагає\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved