Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з квітня 2006 року по 14 червня 2019 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання однією сім`єю вони придбали квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб - вантажний сідловий тягач марки SCANIA, модель 124, 2000 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] . Зазначене майно було зареєстровано на [PERSON] як голову сім`ї. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вказане нерухоме та рухоме майно. Окрім неї, із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася його донька [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги та першочергово заявила про своє право на спадкове майно, в тому числі й на майно, яке є спільною сумісною власністю її та [PERSON] . Поділити майно, яке є спільною сумісною власністю її та [PERSON] , [PERSON] відмовилася. У зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду про визнання вказаного нерухомого майна та автомобіля спільною сумісною власністю та у порядку поділу вказаного майна просила визнати за нею по 1/2 його частці. 25.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. 25.03.2020 суд ухвалою зупинив провадження у справі у зв`язку зі зверненням до компетентного суду РФ з судовим дорученням про вручення документів та опитування відповідача [PERSON] .. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2021 року цивільна справа №225/1068/20 на підставі розпорядження №96 розподілена судді Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєву Є.В. 04.10.2021 справу прийнято до свого провадження суддею Челюбєєвим Є.В. Суд ухвалою від 18.03.2024 поновив провадження у справі. 25.04.2024 підготовче провадження у справі закрито, призначений розгляд справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила що наполягає на задоволенні вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті "Судова влада України". Відзив на позову відповідачем не наданий. Беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства. Відповідно дост. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно дост. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , заведена спадкова справа 519/2019. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Рижкова О.О., після смерті [PERSON] спадкоємцями є його донька [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання заяви від 03.12.2019 та [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання заяви від 05.08.2019. Згідно з договором купівлі-продажу від 29.07.2009 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , вантажний сідловий тягач марки SCANIA, модель 124, 2000 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Відповідно до частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 07.11.2019 справа №225/6849/19 встановлений факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Кірове м.Дзержинська Донецької області та [PERSON] , [INFO] , в період часу з квітня 2006 року по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] . Таким чином судом встановлено, що вказані вище автомобіль та квартира придбані в період проживання позивача з померлим [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Суд зазначає, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09. 2015 року у справі № 6-1026цс15). Критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), мета придбання. Необхідно враховувати, що положення статті 74 Сімейного кодексу України не поширюється на випадки, коли чоловік та жінка перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними не склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 14.07.2020 року у справі № 552/5693/18 окреслив основні критерії надання такому майну статусу спільного сумісного, а також виклав інші нюанси таких справ, які заслуговують на увагу. Зокрема, Верховний Суд зазначив: 1) при наданні майну статусу спільного сумісного (якщо особи проживають сім`єю без укладення шлюбу) враховується, що майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї - якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Тобто суд має встановити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. А спільною працею осіб вважаються їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття такого майна, або ж ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету; 2) при застосуванні статті 74 Сімейного кодексу України важливо врахувати, щоб особи не перебували у будь-якому іншому шлюбі на цей час, та що між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вказане спірне майно придбане в період ведення позивачем спільного господарства із [PERSON] , отже є об`єктом права спільної сумісної власності, а тому в порядку поділу майна частки сторін у праві власності підлягають визначенню на засадах рівності, незалежно від того, хто з них зареєстрований власником майна. Вартість вказаного спірного майна підтверджена висновками суб`єктів оціночної діяльності, які в установленому законом порядку набули право здійснювати оцінку нерухомого майна та транспортних засобів. З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved