Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Дочірне Підприємство «Філія № 3» Херсонської товарної Біржи «Ізумруд», про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.01.2000 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу №3-564, 2/3 частини домоволодіння з надвірними будовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який розташований на земельній ділянці 566 кв.м. При укладенні зазначеного договору між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов предмету і ціни зазначеного договору. Також відбулося повне виконання умов договору: продавцем отримано до підписання договору грошові кошти за вказане домоволодіння. Позивач з 25.01.2000 року користується вказаним домоволодінням, а з 26.07.2000 року прописаний за вказаною адресою. [PERSON] звернувся до відділу з питань надання адміністративних послуг Херсонської міської ради Херсонської області з приводу затоплення зазначеного нерухомого майна, де йому було роз`яснено, що право власності, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу №3-564 від 25.01.2000 року, посвідченим Дочірним Підприємством «Філія № 3» Херсонської товарної Біржи «Ізумруд», не відповідає на теперішній час вимогам закону. Проте на тепер дізнався, що нормами цивільного законодавства передбачено обов`язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, тому просив суд визнати його дійсним. Ухвалою суду від 17.01.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 05.06.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов суду не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.01.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №3-564, посвідченого Дочірним Підприємством «Філія № 3» Херсонської товарної Біржи «Ізумруд», згідно якого позивач придбав 2/3 частини домоволодіння з надвірними будовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який розташований на земельній ділянці 566 кв.м. Право власності за позивачем зареєстровано у Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації м.Херсон за реєстровим номером 815 та записано в реєстрову книгу за №4 від 25.01.2000 року, що підтверджується відміткою у договорі купівлі-продажу №3-564 від 25.01.2000 року та довідкою №1643 від 14.11.2023 року, виданою КП «Херсосньке бюро технічної інвентаризації» ХОР. Відповідно до ст.224 ЦК України 1963 року за договором купівлі-продажу житлового будинку продавець зобов`язаний передати майно у власність покупця, а останній зобов`язаний прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Право власності на майно, придбане за таким договором настає відповідно до ст.128 того ж кодексу з часу передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами відбулася домовленість про купівлю-продаж вказаного домоволодіння. На підтвердження угоди між сторонами був підписаний в простій письмові формі договір купівлі-продажу від тієї ж дати, зареєстрований на товарній біржі. Після укладення договору позивач сплатив власнику повну вартість домоволодіння і отримав його у користування та володіння. В той же час, нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна не відбулося, що не дає можливості позивачу належним чином володіти та користуватися ним або ж розпорядитися. Статтею 227 ЦК України 1963 року передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що його сторони узгодили всі суттєві умови угоди, в тому числі й ціну, а потім виконали зобов`язання за ним, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння.

Outcome: approved