Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права користування та постійного проживання на законних підставах, зобов`язання видати ордер на проживання та постановки на облік і реєстрацію за місцем проживання. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 2016 року вона проживає у квартирі [ADDRESS] . Як зазначає позивач, вказаний будинок було введено в експлуатацію 28.12.1978 відповідно до акту державного приймання житлового будинку для одиноких та малосімейних осіб у житловому масиві «Оболонь» у дев`ятому мікрорайоні. В подальшому, розпорядженням Оболонської РДА у м. Києві №537 від 13.10.2014 вищенаведений будинок зареєстровано як гуртожиток, що належить на праві приватної власності ПАТ «Промінвестбанк», і працівники банку на підставі відповідних рішень адміністрації банку отримували право проживання та користування квартирами у зазначеному гуртожитку. Так позивач отримала право проживати у квартирі [ADDRESS] , проте ордеру на вселення у вказану квартиру їй видано не було. У середині листопада 2023 року позивач дізналась про те, що її квартиру виставлено на аукціоні для здачі в оренду, у зв`язку з чим, на думку позивача, існує імовірність нанесення шкоди майну позивача, яке знаходиться у вищенаведеній квартирі. На підставі викладеного, позивач вважає вказані дії банку щодо не видачі їй ордеру на проживання, а також не взяття на облік та реєстрацію у гуртожитку такими, що не відповідають чинному законодавству та порушують право позивача на вільний вибір місця проживання, тому просить визнати право користування та постійного місця проживання позивача у квартирі [ADDRESS] , на законних підставах з 12.02.2016, зобов`язати банк видати позивачу ордер на жиле приміщення у гуртожитку та згоду на реєстрацію місця проживання у гуртожитку у вказаній квартирі, а Оболонську РДА у м. Києві зобов`язати здійснити дії щодо постановки позивача на облік та здійснити реєстрацію в гуртожитку за місцем її проживання у вказаній квартирі, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2023 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 13.03.2024, у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Промінвестбанк» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги є безпідставними, оскільки ордеру чи відповідного рішення згідно вимог чинного законодавства, якими було б надано позивачу дозвіл на вселення, не надано, дії щодо виселення позивача з квартири не відбуваються, позивач заявляє лише про можливе виселення у випадку настання ряду обставин. Крім того, вказував, що договору найму позивачем з банком не укладалося, у зв`язку з чим, на думку відповідача, позивач зловживаючи своїми правами, маючи на меті оминути законодавчі норми щодо оформлення права користування квартирою, намагається зобов`язати банк вчинити дії, які мав виконати сам позивач. Зазначив, що будь-яких доказів порушення прав позивача надано не було. Додатково зазначав, що на момент звернення позивача до суду із позовною заяву, в неї було зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Також вказував, що за зазначеною адресою знаходиться нерухоме майно позивача, а саме: частка у житловому будинку, яке може бути використане для постійного проживання позивача. Представник відповідача Оболонської РДА в м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи містяться письмові пояснення представника, в яких він заперечував проти задоволення позову в частині вимог про зобов`язання Оболонської РДА у м. Києві здійснити постановку на облік та реєстрацію позивача в гуртожитку за місцем її проживання, в решті вимог просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, посилаючись на те, що позивачем не було дотримано процедури реєстрації місця проживання встановленої законом, крім того позивачем не надано доказів неможливості реєстрації місця проживання. При цьому, на думку представника, позивач є такою, що вселилась та проживає у гуртожитку на законних підставах починаючи з 2016 року у зв`язку із роботою у ПАТ «Промінвестбанк», і була звільнена з роботи у зв`язку із скороченням, тому не може бути виселена з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно акту приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченої будівництвом (реконструкцією) будівлі (споруди) житлово-цивільного призначення від 28.12.1978, затвердженого 03.01.1979 рішенням виконкому Київської міської ради депутатів трудящих, житловий будинок для одиноких та малосімейних за адресою [ADDRESS] прийнято в експлуатацію (а.с.32-39). Розпорядженням Оболонської РДА у м. Києві №537 від 13.10.2014 (а.с.42) затверджено реєстр житлових будинків, що використовуються під гуртожитки в Оболонському районі м. Києва, серед яких у списку міститься будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних реєстру, будинок сімейного типу, перебуває у приватній власності ПАТ «Промінвестбанк». Як встановлено судом, позивач працювала у ПАТ «Промінвестбанк» на посадах бухгалтера, старшого бухгалтера, старшого економіста, провідного економіста, головного економіста, та була звільнена з роботи 21.01.2020 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників (а.с.18-29,30). З матеріалів справи убачається, що 15.12.2014 позивач зверталась до банку з проханням виділити їй з сином кімнату для проживання у гуртожитку у зв`язку із тяжкими сімейними обставинами. Вказане прохання було погоджено директором Департаменту управління персоналом ПАТ «Промінвестбанк» [PERSON] , з виділенням позивачу кімнати №809 (а.с.12,13). У судовому засідання позивач пояснила, що адміністрація відповідача, задовольняючи її заяву, зрозуміла її складну ситуацію та надала відповідну кімнату. Також, у судовому засідання сторона позивача вказувала на те, що неодноразово зверталася до адміністрації відповідача задля вирішення питання її постійного проживання у кімнаті але рішення про це, у встановленому законом порядку вирішено так і не було. Суд не може узяти до уваги зазначені вище твердження сторони позивача, оскільки матеріали справи не місять доказів ухилення відповідача у задоволенні вимоги позивача та наявність таких звернень взагалі. 14.07.2020 позивач зверталася до директора Департаменту нерухомості та непрофільних активів [PERSON] з заявою щодо залишення оплати за гуртожиток у розмірі 1300 грн. на період дії карантину на території України, проте позивачу було відмовлено у пільговій оплаті за проживання та з 01.10.2020 встановлено оплату у розмірі 4400 грн. З урахуванням затверджених розпорядженням №226-р від 01.06.2018 тарифів на проживання у гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» позивачем вносилася плата за проживання у квартирі [ADDRESS] у розмірі 4400 грн. (а.с.49-53). Згідно інформаційної довідки №331904391 від 11.05.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.46-47), квартира [ADDRESS] належить на праві власності ПАТ «Промінвестбанк». Як убачається з листа Оболонської РДА у м. Києві №104-104/ОП/КО-348-1154 від 02.05.2023 (а.с.40-41), будинок [ADDRESS] до сфери управління Оболонської РДА у м. Києві не передавався. Вказаний гуртожиток було внесено до реєстру житлових будинків, що використовуються під гуртожиток в Оболонському районі м. Києва. Пропозицію банку щодо виключення вказаного будинку з переліку житлових будинків-гуртожитків Оболонська РДА у м. Києві вважає недоцільною. Згідно ч.ч.1,2 ст.128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. За змістом ст.ст.58,129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до п.п.27,28 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022, реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) за адресою житла незалежно від форми власності. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звертаючись до суду з позовом посилалася на те, що їй було виділено для проживання квартиру [ADDRESS] , яку вона правомірно займала з 12.02.2016, проте всупереч вимог чинного законодавства їй не було надано ордер та не було зареєстровано її право проживання за вказаною адресою. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач зверталася до відповідачів із заявами про видачу ордера на квартиру, а також щодо постановки позивача на облік та здійснення реєстрації за місцем проживання, як і доказів порушення прав позивача не надано. При цьому, матеріали справи не містять визначеного законом рішення про надання позивачу житлової площі у гуртожитку. Посилання позивача на переписку з директором Департаменту управління персоналом ПАТ «Промінвестбанк» [PERSON] , яким нібито було погоджено виділення позивачу для проживання квартири [ADDRESS] , не є рішенням адміністрації підприємства, установи, організації в розумінні ст.128 ЖК України. Додатково суд звертає увагу на те, що конструкція заявлених позовних вимог зводиться до того, що можливе виселення позивача із спірного майна, призведе до порушення її прав, що не допускається. Разом із цим, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач вчиняє дії на виселення позивача із спірного майна, тому такі твердження є передчасними. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Промінвестбанк» не заперечував факту проживання позивача у спірному майні, однак заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки банк не вчиняє жодних дій, направлених на виселення позивача. Доказів, якими б підтверджувалося правомірне проживання позивача у вищевказаній квартирі, матеріали справи не містять. Факт оплати за проживання позивача у спірному майні за 5 місяців 2023 року не свідчить про дотримання вимог чинного законодавства при вселенні. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що з позивачем знайомі давно, так як проживають в одному будинку. Вказували на те, що відповідач, навіть за наявності такої вимоги, не надавав своїм співробітникам відповідні ордери на вселення. Вказували на те, що оскільки відповідач надав згоду на проживання позивача у спірному майні, то вона має право користуватися такою квартирою та повинна бути у ній зареєстрована. В той же час, суд не бере до уваги покази допитаних свідків ураховуючи те, вони не підтверджують правомірності вселення позивача у спірне майно. Свідок [PERSON] є позивачем у іншій справі з подібними позовними вимогами до відповідача, а свідок [PERSON] також перебувала у судових провадженнях з відповідачем. Суд оцінює покази свідків як такі, що висловлюють їх суб`єктивне бачення справедливості вирішення спору і фактично не носять жодного доказового характеру. Додатково суд звертає увагу на те, що у судових дебатах сторона відповідача ПАТ «Промінвестбанк» зазначила, що в межах процедури ліквідації банку, спірне майно було відчужено на користь третьої особи. За таких обставин, позовні вимоги до відповідача ПАТ «Промінвестбанк» задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, то суд уважає за можливе зазначити наступне. Звертаючись до суду із позовними вимогами до вищенаведеного відповідача позивач стверджує, що Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація не визнає її право на проживання у спірному майні і не здійснює реєстрації її місця проживання, що є порушення норм чинного законодавства. З таким твердженням позивача, суд погодитися не може виходячи із наступного. З матеріалів справи убачається, що позивач не зверталася у встановленому законом порядку, до відповідних органів Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з будь - якими заявами стосовно постановлення на облік та здійснення реєстрації місця проживання. У свою чергу, Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація не відмовляла позивачу у задоволенні таких вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 9 вищенаведеного закону визначено, що у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник). Пункт 3 ч. 2 зазначеної вище статті закону передбачає, що до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України). Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» у разі відсутності документів, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла. Як було встановлено судом, сторона позивача не має визначених нормами чинного законодавства документів, за наявності яких, відповідні органи Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації мали б законні підстави, здійснити дії щодо реєстрації позивача у спірному майні. Отже, Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація жодним чином не порушувала права позивача, тому підстав для задоволення позовних вимог, у цій частині немає. Інші наявні у матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, тому у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed