Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 19.02.2021 року позивача прийняли на роботу до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ». 09.05.2024\~року позивач\~звернувся до\~керівництва підприємства\~з заявою\~у якій\~просив: звільнити його\~з 09.05.2024\~року за\~власним бажанням,\~відповідно до\~частини 3\~статті 38\~Кодексу законів\~про працю\~України з\~причини порушення\~підприємством законодавства\~про працю,\~а саме\~систематичного порушення\~строків виплати\~заробітної плати.\~09.05.2024\~року на\~підприємстві було\~видано Наказ\~№ 905/ВК,\~відповідно до\~якого:\~ [PERSON] ,\~провідного менеджера\~управління з\~продажів,\~звільнити 09.05.2024\~року за\~власним бажанням.\~Позивач не\~погоджується з\~таким формулюванням\~його звільнення\~і вважає\~наказ незаконним\~виходячи з\~наступного.\~Відповідач по\~справі останні\~пів року\~виплачував заробітну\~плату не\~регулярно,\~виплати проводились\~у частковому\~еквіваленті від\~зарплати та\~за попередні\~місяці,\~а в\~деякі періоди\~взагалі не\~платилася,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~по заробітній\~платі.\~Загальна сума\~заборгованості з\~виплати заробітної\~плати станом\~на день\~звільнення склала\~42\~016,45\~грн.\~Так,\~станом на\~березень 2024\~року борг\~підприємства перед\~позивачем становив\~37\~062,25\~грн.\~Відповідач відмовляється\~сплатити позивачу\~заборгованість,\~чим грубо\~порушує вимоги\~кодексу законів\~про працю\~в ч.\~5\~ст.\~97,\~де визначено,\~що оплата\~праці працівників\~здійснюється в\~першочерговому порядку\~і не\~може бути\~поставлена в\~залежність від\~здійснення інших\~платежів.\~Позивач в\~своїй заяві\~від 09.05.2024\~року просив\~його звільнити\~саме 09.05.2024\~року,\~тобто скористався\~правом яке\~йому надає\~саме частина\~3\~ст.\~38\~КЗпП України.\~Таким чином,\~звільняючи позивача\~саме з\~09.05.2024\~року відповідачем\~не заперечувалось\~порушення законодавства\~про працю,\~в частині\~своєчасної виплати\~заробітної плати.\~Отже,\~роботодавець фактично\~визнав та\~погодився із\~зазначеною працівником\~підставою для\~звільнення,\~тому саме\~09.05.2024\~року роботодавець\~повинен був\~звільнити позивача\~на підставі\~ч.\~3\~ст.\~38\~КЗпП України,\~однак відповідачем\~самостійно було\~змінено підставу\~розірвання трудового\~договору.\~Адже саме\~порушення роботодавцем\~законодавства про\~працю спонукало\~позивача розірвати\~з ним\~трудовий договір\~та подати\~заяву на\~звільнення на\~підставі ч.3\~ст.38\~КЗпП України. Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч. 3 ст. 38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмір передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток\~працівника визначається\~відповідно ст.\~27\~ЗУ Про\~оплату праці\~за правилами\~передбаченими положенням\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати затвердженого\~Постановою КМУ\~від 08.02.1995\~року №\~100. При нарахуванні\~та стягненні\~вихідної допомоги\~слід виходити\~з наступного\~розрахунку середньоденного\~заробітку:\~згідно до\~розрахункових листів,\~наданих АТ\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~об`єднання\~-\~ІНЖИНІРИНГ» та\~відповідно до\~порядку визначеного\~постановою КМУ\~№ 100\~заробітна плата\~позивача за\~два останні\~місяці,\~що передували\~звільненню становить: за березень\~2023\~року -\~3\~680,01\~грн.,\~за квітень\~2024\~року -\~4\~390,91\~грн.,\~що в\~сумі складає\~8\~070,92\~грн. Таким чином,\~середньомісячна заробітна\~плата становить\~4\~035,46\~грн.\~(8\~070,92\~/\~2). Отже,\~вихідна допомога,\~що має\~бути стягнута\~на користь\~позивача відповідно\~до положень\~44\~КЗпП України\~становить 12\~106,38\~грн.\~(4\~035,46\~грн.\~*\~3)\~з послідуючим\~утриманням з\~цієї суми\~належних до\~сплати податків\~і зборів. Тому просить суд змінити формулювання\~причини звільнення\~та визнати\~ [PERSON] .\~провідного менеджера\~управління з\~продажів,\~звільнити 09.05.2024\~року за\~власним бажанням\~відповідно до\~частини третьої\~статті 38\~Кодексу законів\~про працю\~України з\~причини порушення\~підприємством законодавства\~про працю,\~а саме\~систематичного порушення\~строків виплати\~заробітної плати,\~з Акціонерного\~товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання\~-\~ІНЖИНІРИНГ».\~Стягнути нараховану,\~але не\~виплачену заробітну\~плату в\~сумі 42\~016,45\~грн.\~та вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, у сумі 12 106,38 грн., з послідуючим утриманням з цієї сум належних до сплати податків і зборів. 30.05.2024 року представником відповідача Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» Гапоновою Р.В. надано відзив на позовну заяву, в якому\~зазначено,\~що\~у зв`язку\~із військовою\~агресією російської\~федерації проти\~України 24.02.2022р.\~Указом Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» від\~24.02.2022р.\~№ 64/2022,\~затвердженого Законом\~України №\~2102-ІХ,\~на території\~України було\~введено воєнний\~стан.\~Згідно з\~п.\~3\~Указу Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022р.\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~яким передбачено,\~що «у\~зв`язку\~із введенням\~в Україні\~воєнного стану\~тимчасово,\~на період\~дії правового\~режиму воєнного\~стану,\~можуть обмежуватися\~конституційні права\~і свободи\~людини і\~громадянина,\~передбачені статтями\~30-34,\~38,\~39,\~41-44,\~53\~Конституції України.\~З урахуванням\~зазначеного зменшення\~виробничих потужностей\~Товариства,\~не могло\~не позначитись\~на фінансово-\~економічному стані.\~Тому просить\~суд в\~задоволенні позовних\~вимог [PERSON] \~в частині\~зміни формулювання\~підстав звільнення,\~стягнення вихідної\~допомоги -\~відмовити.\~В частині\~стягнення заробітної\~плати зазначає,\~що Товариство\~не погоджується\~з визначеним\~розміром стягнення\~заробітної плати\~в сумі\~42\~016\~грн.\~45\~коп. Рішенням Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~16.10.2023р.\~по цивільній\~справі №592/12390/23\~було стягнуто\~з AT\~« СМНВО\~-\~Інжиніринг» на\~користь [PERSON] \~заробітну плату\~за період\~з червня\~2022\~року по\~серпень 2022\~року та\~за червень\~2023\~року у\~розмірі 33\~355\~грн.\~70\~коп.\~В цивільній\~справі №592/8332/24\~Позивачем подано\~до суду\~розрахунковий корінець\~станом на\~квітень 2024\~року де\~зазначено суми\~які вже\~раніше були\~стягнуті рішенням\~суду №592/12390/23,\~а саме:\~червень 2022\~року у\~розмірі 5\~339\~грн.\~65\~коп.,\~липень 2022\~року 9\~501\~грн.\~48\~коп.\~та серпень\~2022\~року у\~розмірі 4\~242\~грн.\~67. Таким чином, розмір заробітної плати належної до виплати Позивачу в цивільній справі №592/8332/24 складає 22\~369 грн. 36 коп. (42 016 грн. 45 коп. - 5 339 грн.65 коп. - 9 501 грн. 48 коп. - 4 242 грн. 67 коп. - 563 грн. 29 коп.( лікарняні за квітень 2024 року зазначені в розрахунковому листі з приписом "в тому числі за рахунок ФСС". (а.с. 14-16) Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Суд встановив, що з 19.02.2021 року [PERSON] була прийнята на роботу до Акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~об`єднання\~Інжиніринг» (а.с.7) 09.05.2024 року позивач звернувся до керівництва Товариства з заявою, у якій просив звільнити її з 09.05.2024 року за власним бажанням відповідно до частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати (а.с.8) 09.05.2024 року було видано наказ №305/ВК відповідно до якого, [PERSON] звільнено 09.05.2024 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України (а.с.9) Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.7), копією заяви від 09.05.2024 року (а.с.8) та копією наказу №305/ВК від 09.05.2024 року (а.с.9) Відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору. Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 09.05.2024 pоку, адресованій Генеральному директору Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, а саме - систематичне порушення строків виплати заробітної плати. Отже, порушення відповідачем законодавства про оплату праці носять триваючий характер. Відповідач порушив вимоги трудового законодавства і у позивача були підстави для написання ним заяви про звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Таким чином, оскільки позивачем було наведено конкретні факти порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, тому були всі підстави для звільнення позивача за частиною 3 статті 38 КЗпП України на підставі поданої ним заяви. Суд відхиляє доводи відповідача щодо застосування ч.3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», згідно з якою роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Право позивача бути звільненим на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України не є мірою відповідальності роботодавця за порушення строку виплати заробітної плати. Викладені представником відповідача загальновідомі обставини щодо військової агресії РФ проти України не є підставами для невиплати заробітної плати позивачу протягом невизначеного проміжку часу. У день звільнення працівника за власним бажанням на підставі п.3 ст.38 КЗпП необхідно згідно вимог законодавства у цей же день видати наказ на звільнення, видати трудову книжку та провести розрахунок. Позивач в своїй заяві від 09.05.2024 року просив звільнити її саме 09.05.2024 року, тобто позивач скористався правом, яке їй надає саме частина 3 ст.38 КЗпП України. Таким чином, звільняючи [PERSON] саме з 09.05.2024 року, відповідачем не заперечувалось порушення законодавства про працю, в частині своєчасної виплати заробітної плати. Отже, роботодавець фактично визнав та погодився із зазначеною працівником підставою для звільнення, тому саме 09.05.2024 року роботодавець повинен був звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, однак відповідачем самостійно було змінено підставу розірвання трудового договору. Адже саме порушення роботодавцем законодавства про працю спонукало позивача розірвати з ним трудовий договір та подати заяву на звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №754/1936/16-ц і від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18, при незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Таким чином, Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» не мало права звільняти [PERSON] за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, не вирішивши питання щодо можливості її звільнення згідно з поданою нею заявою на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. З викладених підстав, суд вважає необхідним змінити формулювання причини звільнення позивача та вважати [PERSON] , провідного менеджера управління з продажів, звільненою з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» 09.05.2024 року за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати. Відповідно до розрахункових листів Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» вбачається, що загальна сума заборгованості перед [PERSON] з виплати заробітної станом на день звільнення становила 42 016,45 грн. (а.с.10) Проте, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.10.2023р. по цивільній справі №592/12390/23 було стягнуто з AT « СМНВО - Інжиніринг» на користь [PERSON] заробітну плату за період з червня 2022 року по серпень 2022 року та за червень 2023 року у розмірі 33 355 грн. 70 коп. (а.с.17-18) Позивачем подано до суду розрахунковий корінець станом на квітень 2024 року, де зазначено суми, які вже раніше були стягнуті рішенням суду №592/12390/23, а саме: червень 2022 року у розмірі 5 339 грн. 65 коп., липень 2022 року 9 501 грн. 48 коп. та серпень 2022 року у розмірі 4 242 грн. 67 коп. Таким чином, визнаний самим підприємством борг на сьогодні без урахування суми вихідної допомоги становить 22\~369 грн. 36 коп. (42 016 грн. 45 коп. - 5 339 грн. 65 коп. - 9 501 грн. 48 коп. - 4 242 грн. 67 коп. - 563 грн. 29 коп. ( лікарняні за квітень 2024 року зазначені в розрахунковому листі з приписом "в тому числі за рахунок ФСС".)) З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на\~користь [PERSON] суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 22\~369 грн. 36 коп. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом 1 п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного, заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При нарахуванні та стягненні вихідної допомоги слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно до розрахункових листів, наданих AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» та\~відповідно\~до\~порядку визначеного\~постановою\~КМУ\~№100\~заробітна\~плата\~позивача за\~два\~останні\~місяці,\~що\~передували\~звільненню становить:\~за\~березень 2023\~року -\~3\~680,01\~грн.,\~за квітень\~2024\~року -\~4\~390,91\~грн.,\~що в\~сумі складає\~8\~070,92\~грн. Таким чином, середньомісячна заробітна плата становить 4 035,46 грн. (8 070,92 / 2). Отже, вихідна допомога, що має бути стягнута на користь позивача відповідно до положень 44 КЗпП України становить 12\~106\~грн.\~38\~коп.\~(4\~035\~грн.\~46\~коп.\~*\~3) з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Відповідно до ст.141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір (на момент подачі позовної заяви) в сумі 1 211 грн. 20 коп. (за вимогу немайнового характеру) та 1 211 грн. 20 коп. на користь держави за вимогу майнового характеру.

Outcome: partial