Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення 45851 гривень 90 копійок боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору. 09 липня 2012 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та цього ж дня між АТ КБ «Приватбанк» та нею було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на картковий рахунок у розмірі 37000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 18 березня 2024 року має заборгованість за кредитом в розмірі 36111 грн. 24 коп. та 9740 грн. 66 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] умови укладеного договору не виконує в зв`язку з чим у неї утворилася вказана заборгованість, АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду та просить стягнути з неї вказану заборгованість. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію наведеної ухвали було направлено сторонам. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. \~\~\~ Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Як встановлено з оглянутої судом заяви від 09 липня 2012 року [PERSON] \~ оформила на своє ім`я кредитну карту. Позичальник підписанням цієї анкети-заяви погодилася, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком\~ договір про надання банківських послуг.\~ Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] 09.07.2012\~ старт карткового рахунку, 09.07.2012 встановлення кредитного ліміту 300 грн, 15.10.2012 кредитний ліміт 4000 грн, 16.10.2012 кредитний ліміт 4000 грн, 11.02.2015 кредитний ліміт 2800 грн, 27.02.2015 кредитний ліміт 2000 грн, 14.12.2015 кредитний ліміт 2500 грн, 03.07.2016 кредитний ліміт 2163 грн 60 коп., 25.08.2016 кредитний ліміт 2500 грн, 19.04.2017 кредитний ліміт 4000 грн, 09.08.2018 кредитний ліміт 17000 грн, 24.07.2019 кредитний ліміт 19000 грн, 10.12.2021 кредитний ліміт 29000 грн, 04.02.2022 кредитний ліміт 37000 грн, 08.09.2023 кредитний ліміт 37000 грн, 20.09.2023 кредитний ліміт 37000 грн, 03.10.2023 кредитний ліміт 37000 грн, 16.10.2023 кредитний ліміт 37000 грн, 27.10.2023 кредитний ліміт 37000 грн, 03.11.2023 кредитний ліміт 00 грн. Згідно із довідкою АТ КБ «Приват Банк» від 19.03.2024, [PERSON] було надано такі кредитні картки: № 4149437807598816 від 09.07.2012, термін дії 05/16 (Універсальна), № 4149437863360598 від 18.08.2016, термін дії 12/19 (Універсальна), № 4149439015085388 від 27.09.2019, термін дії 08/23 (Універсальна). Факт користування відповідачем кредитними картками, відповідно, і кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] , що приєднана до матеріалів справи. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, станом на 18 березня 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 45851 грн. 90 коп., яка складається з наступного: 36111 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом; 9740 грн. 66 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом.\~\~ Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №140131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження №6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 09 липня 2012 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В Заяві, яка додана позивачем до позовної заяви, містяться персональні дані [PERSON] , процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Разом з тим, 04.02.2022, відповідач [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг де сторони узгодили умови щодо кредитного ліміту, строку кредитування та\~ процентну ставку, в т. ч. і по кредитній картці «Універсальна». Відтак зазначені умови кредитування мають виконуватись позичальником належним чином. Отже, оскільки було встановлено і не оскаржено те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не були повернуті, а відповідач підписанням заяви у якій зазначені процентна ставка, погодився з умовами кредитування, тому є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками. Щодо розміру заборгованості за простроченими відсотками, то слід зазначити наступне. Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку підписана 09 липня 2012 року, а заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг лише 04 лютого 2022 року. Разом з тим, із розрахунку заборгованості вбачається, що до 04 лютого 2022 року [PERSON] нараховано суму за простроченими відсотками в розмірі 756 грн 84 коп.\~ Також, із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що після 04 лютого 2022 року\~ у відповідача з`явилась заборгованість, зокрема за простроченими відсотками, проте їх нарахування здійснювалось відповідно до умов зазначених в заяві про Умови та правила наданих послуг, яка підписана відповідачем. Оскільки отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не були повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини та заперечень стосовно розміру вказаної заборгованості відповідач суду не надала. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до платіжного доручення від 21 березня 2024 року АТ КБ «Приватбанк» сплатило 2422 грн. 40 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Зважаючи на те, що позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial