Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтував тим, що 04 листопада 2001 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] [INFO] , який вони зареєстрували 04.11.2001 року у Оконській сільській раді, Маневицького району, Волинської області, про що зроблений актовий запис № 7. Маневицьким районним судом у справі №164/1859/20 прийнято рішення про їхнє розлучення, яке 02.04.2021 р. набрало законної сили. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] , та донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , 19 серпня 2014 року. Діти проживають разом з [PERSON] і перебувають на його повному утриманні що підтверджується постановою Верховного Суду від 26 січня 2023 року справа №164/812/21 та актами обстеження умов проживання відділу „Служби у справах дітей виконавчого комітету Маневицької селищної ради" складені 02 березня 2021 року, 21 квітня 2021 року, 28 вересня 2021 року, 31 березня 2023 року. Після розлучення відповідач живе окремо від дітей. За весь термін з моменту розлучення жодних коштів та іншої допомоги на утримання дітей позивач не одержував. Відповідач весь час жила окремо від дітей але при цьому отримала аліменти від позивача в розмірі 118149,40 гривень, що підтверджується довідкою з Маневицького відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області від 27.02.2023 №03-07/196. Позивачем неодноразово було зареєстроване звернення до відділу Служби у справах дітей виконавчого комітету Маневицької селищної ради про здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів. Відповідь від даної служби була така що діти з відповідачем не проживають і витрачені кошти не можуть бути перевірені. Заробітна плата, яку позивач отримує, не дає йому можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвитку обдарувань. Його неодноразові прохання надати матеріальну допомогу є без результативними. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на його користь за минулий час (за останні три роки) та стягувати в подальшому до досягнення дітей повноліття, у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, при цьому підтримав імперативну вимогу Закону, про те що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та просила відмовити в позовних вимогах, пояснила, що всіляко надавала дітям матеріальну допомогу в міру можливостей, тривалий час лікувалась, а також проживає з хворою матір`ю, подала до суду докази у виді квитанцій про придбання продуктів харчування та одягу для дітей та виписки з медичної документації. Підтвердила факт проживання дітей з позивачем [PERSON] , при цьому вказала, що дуже б хотіла, щоб діти проживали з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04\~листопада 2001\~року Оконською сільською радою Маневицького району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 7. У шлюбі у них народилося дві дитини: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2007 року, та донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 серпня 2014 року. Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 28 січня 2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Постановою Верховного Суду від 26.01.2023 залишено в силі постанову Волинського апеляційного суду від 18.04.2022 року. Вказаними рішеннями відмовлено у встановленні місця проживання дітей з [PERSON] . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Маневицької селищної ради за № 3224 від 07.05.2021, діти [PERSON] та [PERSON] проживають за місцем проживання позивача [PERSON] . Вказане підтверджується актами обстеження умов проживання відділу „Служби у справах дітей виконавчого комітету Маневицької селищної ради" складені 02 березня 2021 року, 21 квітня 2021 року, 28 вересня 2021 року, 31 березня 2023 року. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Частиною першою\~ст. 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли. У відповідності до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з нормою\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням віку та потреб спільних дітей сторін, враховуючи матеріальне положення та стан здоров`я відповідача, суд вважає за доцільне позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] \~та [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2024 року та до досягнення ними повноліття. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] \~та [PERSON] за минулий період, а саме за період з 22.01.2021 по 22.01.2024 то суд приходить до наступного. Відповідно до положень\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Чинним законодавством саме на позивача покладено обов`язок доведення суду того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також того, що відповідач ухилявся від їх сплати. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним вживалися заходи, щодо одержання аліментів з відповідача, але він не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останньої від їх сплати, суд приходить до висновку, що вимога щодо стягнення аліментів за минулий час, а саме за період з 22.01.2021 по 22.01.2024 задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведена. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial