Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач- [PERSON] 02 квітня 2024 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування\~позову зазначає,\~що після\~припинення шлюбних\~відносин з\~відповідачем,\~подружжя з\~липня 2020\~року мешкає\~окремо,\~малолітня дитина\~залишилася проживати\~разом з\~матір`ю та\~знаходиться повністю\~на утриманні\~ [PERSON] ..\~Вихованням дочки\~позивач займається\~самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача, який у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає , хоча працевлаштований, працює в поліції ГУ НП в Харківській області, отримує заробітну плату, але ухиляється від свого батьківського обов`язку . В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити, стверджуючи, що у 2023 р. [PERSON] неодноразово зверталась до суду із заявами про видачу судового наказу про стягнення аліментів, але ухвалами Жовтневого районного суду м.Харкова від 26 лютого, 17 липня, 01 серпня і 28 серпня 2023 року їй було відмовлено у видачу судового наказу через відсутність доказів, які б підтверджували факт перебування дитини на утриманні матері та проживання разом з заявником, враховуючи, що дитина зареєстрована за адресою місця реєстрації батька. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином, про причини неявки не сповістив всупереч вимогам ч.3 ст. 131 ЦПК України. Від представника [PERSON] -адвоката Шершеня Ю.С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки 25.04.2024 р. Глобинським районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів, який є чинним і набрав законної сили, а ухвала суду від 27.05.2024 р. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржена і строк на оскарження не сплив. Суд, вислухавши вступне слово позивача [PERSON] , її представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу з 2017 року, мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] .Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.08.2023 шлюб між сторонами розірвано. За інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.04.2024 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що є адресою місця реєстрації батька дитини боржника [PERSON] . Як вбачається з пояснень позивача, після припинення сімейних відносин з [PERSON] у 2019-2020 р.р., позивач [PERSON] з дитиною стала проживати на квартирі, з початком військовою агресією РФ проти України вони вимушені були виїхати до Полтавської області, де позивач була зареєстрована, а при поверненні до міста знову орендують квартиру. Таким чином, з 2020 року дитина постійно проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини підтверджується довідками Харківського ліцею № 107, де навчається дочка сторін з 01.09.2023, Центром репетиторства, заняття якого з англійської мови та малювання відвідує [PERSON] , інформацією міської дитячої поліклініки, а також договорами оренди квартири у приватної особи від 11 січня 2023 року, 11.01.2024 про оренду квартири [ADDRESS] на період до 01.01.2026 та проживання в ній [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , актами від 25.07.2023 та 05.03.2024, складеними сусідами по квартирі та затвердженими головою житлового кооперативу. До матеріалів справи долучений акт обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю в орендованій квартирі від 15.05.2024, складений комісією служби у справах дітей по Салтівському району. Позивачем надано суду витяг окремої операції надходження коштів на її рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», з якої випливає, що 21.04.2023 і 17.05.2023 [PERSON] здійснив переказ з картки «ПриватБанку» через додаток по 15000 грн., з коментарем по платежу : аліменти на утримання дитини та для [PERSON] , що також свідчить про факт не проживання дитини разом з батьком та його невиправданими заявами про видачу судового наказу. Незважаючи на те, що неповнолітня дитина [PERSON] постійно проживає з матір`ю, відповідач [PERSON] та його представник звернулися у серпні 2023 р. до Жовтневого районного суду м.Харкова із заявами про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] на користь відповідача. Ухвалами суду від 21.08.2023 і 28.08.2023 відмовлено у видачі судового наказу. Постановою Харківського апеляційного суду від 07.12.2023 редакція мотивувальної частини ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.08.2023 змінена. Крім того, 25.04.2024\~ Глобинським районним судом Полтавської області 25.04.2024 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь відповідача у справі [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку, починаючи з 22.04.2024, тобто після того, як ним 19.04.2024 отримана копія ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова про відкриття спрощеного позовного провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, копія позовної заяви та доданих до неї документів. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 27.05.2024 заява [PERSON] задоволена та визнано судовий наказ від 25.04.2024 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню. У мотивувальній частині ухвали суд зазначив, що у день подання до суду заяви по видачу судового наказу про стягнення аліментів 22.04.2024 вже існував судовий спір щодо стягнення аліментів, який подано 02.04.2024 до Жовтневого районного суду м.Харкова, що було безумовною перешкодою для видачі судового наказу згідно з п. 4 ч.1 ст. 165 ЦПК України, п. 3 ч.1 ст. 186 ЦПК України, але [PERSON] умисно приховав цей факт від суду. Доводи представника відповідача [PERSON] -адвоката Шершені Ю.С. про закриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів суд відхиляє, оскільки зловживання процесуальними правами, до яких вдається відповідач і його представник не допускається та можуть застосовуватись заходи, визначені ЦПК України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. ( ч.2 ст. 182 СК України). При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір\~аліментного платежу\~суд враховую,\~що [PERSON] \~працює у\~ГУ НП\~в Харківській\~області,\~отримує заробітну\~плату,\~ не\~має зобов`язань\~щодо сплати\~аліментів на\~утримання інших\~дітей або\~непрацездатних членів\~сім`ї,\~а тому\~в змозі,\~виходячи із\~стану здоров`я\~та матеріального\~становища дитини\~і платника\~аліментів,\~виплачувати на\~утримання неповнолітньої\~дочки щомісячно\~ частину заробітку\~(доходу),\~але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що узгоджується з приписами ст. 180 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved