Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визначити їй додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Вона та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, вона звернулася до приватного нотаріуса, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею було пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини стало те, що [PERSON] проживала без реєстрації за однією адресою з померлим батьком, а тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. Вищевказані обставини стали причиною звернення позивачки до суду з даним позовом. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 24.04.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] також в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовний вимог, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.М`якохід Бершадського району вінницької області. у віці 55 років, помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом М`якохідської сільської ради Бершадського району вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки №294 від 18.12.2023, виданої Джулинською сільською радою спадкоємцями першої черги на майно померлого [PERSON] , є його діти та сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Родинні відносини померлого з позивачкою, підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , з якого вбачається, що померлий [PERSON] , був її рідним батьком. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, [PERSON] .. Проте, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується письмовими роз`ясненнями від 26.03.2024 за вих №25/01-16. Згідно з положеннями ст.ст. 1269 (в редакції станом на 12.06.2022), 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка, як на причину пропуску нею встановленого законом строку для прийняття спадщини зазначає, що вважала себе такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки проживала з померлим за однією адресою, проте без реєстрації. На підтвердження вищевказаних обставин позивачка надала суду довідку №494 від 16.03.2024, видану виконкомом Джулинської сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON] проживала з батьком [PERSON] до дня його смерті, [INFO] в [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство. Крім того, надала довідку №295 від 18.12.2023, видану виконкомом Джулинської сільської ради, про те, що згідно погосподарської книги №8, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспних дворів та станом на 1991-1995 склад двору був наступним: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. На думку суду, вказані обставини свідчить про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] , своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті її батька. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Outcome: approved