Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] та його представник звернулися до суду з названим позовом, в якому вказали, що [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті проживала по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2014 року виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради Володарського району у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 9. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом: на земельну ділянку площею 0,453 га., яка складається із двох частин: площею 0,2500 га. із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку; 0,2030 га. із цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства. Дана земельна ділянка розташована по [ADDRESS] та посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 070429 (зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 63). Рішенням №18 від 07 грудня 2015 року Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Лесі Українки. Правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно - державний акт на право приватної власності на землю та свідоцтво про право власності на будинок втрачено. Позивач просить суд встановити юридичний факт - факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , є рідним внуком [PERSON] , 1913 року народження, яка померла [INFO] в с. Ожегівка Володарського району Київської області, актовий запис № 12. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , право власності після [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,453 та., яка складається із двох частин: площею 0,2500 га. із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровий номером 3221685201:01:012:0017 та площею 0,2030 га. із цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства із кадастровим номером 3221685201:01:012:0018, яка розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом.|Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташованими по [ADDRESS] , посвідченого свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 15.01.1992 року, в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявсь у встановленому законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, свідків, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 0,453 га, яка складається із двох частин: площею 0,2500 га. із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 3221685201:01:012:0017 та площею 0,2030 га. із цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства із кадастровим номером 3221685201:01:012:0018, яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 13, 14, 15, 16, 17). Дана земельна ділянка розташована по [ADDRESS] та посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 070429 (зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 63) (а.с. 13). Рішенням №18 від 07 грудня 2015 року Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Лесі Українки (а.с. 18). Факт родинних відносин підтверджується тим, що [INFO] народився син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 27 травня 1966 року Ожегівською сільською радою Ставищенського району Київської області, про що було зроблено актовий запис за № 7 в книзі реєстрації актів про народження (а.с. 7). [INFO] народився син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження се [NUMBER] , виданого 28 листопада 1960 р. Ожегівською сільською радою Володарського району Київської області, про що було зроблено актовий запис за № 12 (а.с.12). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надали показання про те, що [PERSON] , [INFO] , є рідним внуком [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ожегівка. За життя [PERSON] складала заповіт, згідно якого земельні частки (паї) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №445054 заповіла своїм синам [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - в рівних частинах кожному, а все інше майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що за законом буде мати право, заповіла своїм синам [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - в рівних частинах (а.с. 55). Чоловік [PERSON] та батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 27 лютого 2024 року Володарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) (а.с. 9). [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS] , згідно довідки, виданої 11.03.2024 року Київським міським бюро технічної авторизації, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.01.1992 року ) реєстровий номер 129, книга 1) (а.с. 87). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, про що свідчить довідка надана завідувачем Володарської державної нотаріальної контори. Правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно - державний акт на право приватної власності на землю та свідоцтво про право власності на будинок втрачено про що в газеті «Громадська Думка» зроблено відповідне оголошення (а.с. 94-97). Відповідачем по справі є рідний брат позивача - [PERSON] , який не заперечує проти задоволення позовних вимог. Інший син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Інших спадкоємців за законом немає. Відповідно до архівної довідки, виданої 02.04.2024 року Державним архівом Київської області, зазначено, що у книзі реєстрації актів про народження за 1932 рік по с. Ожегівка Володарського району Київської області, що зберігається у документах архівного фонду «Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області», виявлено актовий запис № 14 від 16 серпня 1932 року про народження [PERSON] так у документі) [INFO] . Мати: [PERSON] , ім`я та по батькові зазначені нерозбірливо, 21 рік , українка. (а.с. 99). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надали показання про те, що [PERSON] , [INFO] , є рідним внуком [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ожегівка. У відповідності зі ст. 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть буті встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 321 ЦК України, непорушність права власності право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved