Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

20\~листопада 2023\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~з вимогою\~про розірвання\~шлюбу між\~сторонами,\~який зареєстровано\~01\~вересня 1999\~року у\~Городищенській сільській\~раді Самбірського\~району Львівської\~області,\~запис за\~№7.\~Позивач вказала,\~що сторони\~мають двох\~спільних дітей,\~одна з\~яких є\~повнолітньою,\~а саме,\~повнолітню доньку\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та неповнолітнього\~сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Зазначила,\~що сімейне\~життя не\~склалося через\~різні погляди\~на сімейне\~життя,\~відсутність взаєморозуміння,\~постійні сварки.\~Вказане привело\~до того,\~що сторони\~втратили почуття\~любові та\~поваги один\~до одного,\~сім`я фактично\~розпалась,\~сторони не\~підтримують шлюбних\~відносин та\~не ведуть\~спільне господарство. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. (а.с.2-3,30-31). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 листопада 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вперше призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 25 січня 2024 року (а.с.21,29). Разом з тим, судове засідання не відбулось та в подальшому декілька раз було відкладено з різних причин, останній раз на 28 травня 2024 року (а.с.25,42,46). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Захарко Ю.Ю. про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином кожен окремо (а.с.48,48 зворотна сторона), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавали. Разом з тим, у відповідних письмових заявах, поданих до суду, позивач та її представник, кожен окремо, зазначили, що підтримують позовні вимоги в повному обсязі, прохали суд їх задовольнити та провести розгляд справи без їх участі (а.с.19,23). Відповідно до ч.1\~ст.131 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідачу [PERSON] \~копія ухвали\~про відкриття\~провадження від\~30\~листопада 2023\~року разом\~з повідомленнямпро\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи та копією позовної заяви з додатками, а також інші судові документи направлялись за його зареєстрованим місцем проживання (а.с.20,22), однак поштові конверти повернуто на адресу суду не врученими адресату із відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.27,40-41,50-51). Крім того, відповідач відповідно до вимог\~ч.11 ст.128 ЦПК України викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті\~суду (а.с.43,47). \~ \~ \~ \~Відтак, виходячи з викладеного, відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, відповідач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену в позовній та додаткових заявах, поданих нею та її представником адвокатом Захарко Ю.Ю. до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про одруження вбачається, що сторони одружились 01 вересня 1999 року у Городищенській сільській раді Самбірського району Львівської області, про що Книзі реєстрації актів про одруження 01 вересня 1999 року зроблено запис за №7 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей, одна дитина з яких є неповнолітньою - син [PERSON] , [INFO] (а.с.11,12-14,35,36-37). З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. Вказане привело до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я фактично розпалась, сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство. При цьому, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.2-3,5-10,19,23,30-31,32-34). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечував. Таким чином, на переконання суду, відповідач [PERSON] вищезазначені обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Захарко Ю.Ю. прохали позов задовольнити, за змістом позову та додаткових заяв, поданих до суду, письмово заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.2-3,19,23,30-31). Відповідач [PERSON] клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв. За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Разом з тим, позивач [PERSON] за змістом позову повідомила суд про відсутність бажання відновлювати дошлюбне прізвище (а.с.3). Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved