Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 04.04.2024 року Шепетівське підприємство теплових мереж (далі ШПТМ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та послуги з абонентського обслуговування. В обґрунтування позову посилається на те, що ШПТМ є комунальним підприємством, власником якого є територіальна громада м. Шепетівка в особі Шепетівської міської ради, створене з метою забезпечення жителів міста Шепетівки послугами з постачання теплової енергії. Рішенням LXII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання №1 від 11 жовтня 2019 року ШПТМ визнано виконавцем послуг з постачання теплової енергії у м. Шепетівка. 06 жовтня 2021 року підприємство опублікувало на своєму сайті договір, про що додатково було зазначено на квитанціях про оплату послуг за вересень 2021 року. У зв`язку з тим, що співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] , не звернулися в 30-денний термін до ШПТМ з повідомленням про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір, тому з усіма споживачами послуг з постачання теплової енергії даного будинку укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги або факт отримання послуги. Послуги з постачання теплової енергії відповідачу [PERSON] надаються безперебійно в порядку, визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Жодних заперечень за весь час надання послуг щодо якості чи кількості наданих послуг від відповідача на адресу підприємства не надходило. В порушення своїх зобов`язань, [PERSON] допустив заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в квартиру [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , що належить останньому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2019 року та згідно даних абонентської бази підприємства за період з 01.11.2019 року по 01.03.2024 року складає 25490,35 грн. Крім заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, відповідачем допущено також заборгованість за послуги з абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 року по 01.03.2024 року в розмірі 1423,43 грн. 06.04.2023 року між ШПТМ та [PERSON] укладено договір про реструктуризацію заборгованості №452-Т, згідно якого підприємство надало можливість боржнику скористатися розстрочкою у погашенні заборгованості строком до 01.04.2024 року, однак умови договору зі сторони боржника виконані не були, заборгованість не погашена. Окрім цього, підприємством вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, шляхом направлення контролерами вимог про сплату заборгованості, однак жодних реагувань з боку відповідача не відбулося. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2024 року відмовлено ШПТМ у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та за послуги з абонентського обслуговування, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК, у зв`язку із тим, що пройшов строк позовної давності та роз`яснено заявнику про право на звернення до суду з вимогою про стягнення боргу в порядку позовного провадження. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не сплачує існуючу заборгованість, що свідчить про неналежне виконання своїх зобов`язань, ШПТМ просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 25490,35 грн та послуги з абонентського обслуговування в сумі 1423,43 грн та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Проте, директор ШПТМ [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутності представника підприємства за наявними матеріалами справи, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.04.2024 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 10 год. 30 хв. 10.05.2024 року, яке у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] відкладено до 11 год. 30 хв. 05.06.2024 року. \~ \~ \~ \~Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А. Вказане стверджується даними договору купівлі-продажу від 23.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1492 та витягом з Дежавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №178639807 від 23.08.2019 року. Рішенням LXII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання №1 від 11.10.2019 року, Шепетівське підприємство теплових мереж визначено виконавцем надання послуг з постачання теплової енергії у м. Шепетівка. Згідно акту комісії з приймання цілісного майнового комплексу Шепетівське підприємство теплових мереж, що є додатком №1 до вищевказаного рішення, комісією прийнято майно від ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», об`єкти якого розташовані у м. Шепетівка, зокрема за адресою: [ADDRESS] - устаткування котельні з обладнанням, теплові мережі. 06.10.2021 року ШПТМ на своєму сайті опублікувало повідомлення для споживачів про можливість ознайомлення з умовами індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. У вказаному повідомленні зазначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. У зв`язку з тим, що співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] не звернулися в 30-денний термін до ШПТМ з повідомленням про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір, тому з усіма споживачами послуг з постачання теплової енергії даного будинку укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 308 від 23.10.2019 року, № 232 від 21.09.2020 року, № 294 від 10.12.2020 року, № 1 від 16.01.2021 року, № 85 від 18.03.2021 року, № 229 від 22.07.2021 року, № 368 від 11.11.2021 року, №307 від 21.10.2022 року, №300 від 21.09.2023 року були встановлені тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) та послуги з постачання теплової енергії для Шепетівського підприємства теплових мереж. Наказами Шепетівського підприємства теплових мереж Шепетівської міської ради №91 від 30.09.2020 року, №91 від 25.10.2021 року, №111 від 23.12.2022 року, №112 від 12.12.2023 року була встановлена плата за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії. 06.04.2023 року на підставі заяви [PERSON] про укладення договору реструктуризації заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії, між ШПТМ та [PERSON] укладено договір № 452-Т про реструктуризації заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії, відповідно до умов якого підприємство надало [PERSON] розстрочку у погашенні заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії, що утворилася станом на 06.04.2023 року в сумі 34453,55 грн, з терміном сплати протягом 12 місяців з розподілом за місяцями по 2871,13 грн щомісячно. Термін дії договору до 01.04.2024 року. Відповідно до п. 8 Договору № 452-Т від 06.02.2023 року у разі, якщо буде дрпущено прострочення в оплаті реструктуризованої заборгованості на суму, що перевищить суму трьох місячних платежів, підприємство має право достроково розірвати цей договір і звернутись до суду з заявою про стягнення у судовому порядку усієї суми заборгованості, яка утворилась на день звернення без додаткового письмового повідомлення. 28.11.2023 року, ШПТМ направило [PERSON] лист-претензію № [NUMBER] із вимогою сплати в добровільному порядку заборгованості за послуги теплопостачання та абонентського обслуговування. З метою уникнення примусового стягнення боргу підприємство запропонувало боржнику у разі неможливості повної оплати, укласти договір реструктуризації заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, однак реагувань з боку боржника не відбувалося. Позивач належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання з надання комунальних послуг відповідно до умов типового договору, послуги з постачання теплової енергії відповідачу [PERSON] надаються безперебійно, жодних заперечень за весь час надання послуг щодо якості чи кількості наданих послуг від відповідача на адресу підприємства не надходило, однак відповідач порушивши умови договору, проводить оплати за отримані комунальні послуги не в повному обсязі. Згідно помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги теплопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , станом на 01.03.2024 року існує заборгованість в сумі 25490,35 грн., а згідно помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги абонентського обслуговування існує заборгованість в сумі 1423,43 грн. Застосовані норми права За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. 599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першоюстатті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 6 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Виконавцями послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Обов`язки індивідуального споживача визначені у ч. 2 ст. 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги», до них, серед іншого, відносяться обов`язки: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ч. ч. 1, 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів.\~Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Тлумачення як положень частини першої статті 714 Цивільного кодексу України, так і інших норм глави 54 вказаного кодексу, дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок слідує при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання». Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 33 Правил надання послуг з постачання теплової енергії визначено плату за абонентське обслуговування, яка нараховується всім споживачам. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. ст. 77 - 80 ЦПК України докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень мають відповідати вимогам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частин першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що Шепетівське підприємство\~теплових мереж\~відповідно до\~Правил надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України з\~11\~жовтня 2019\~року надає\~населенню м.\~Шепетівка Хмельницької\~області теплову\~енергію для\~потреб опалення,\~у тому\~числі за\~місцем знаходження\~квартири [ADDRESS] , яка з 23.08.2019\~рокуналежить відповідачу [PERSON] на праві власності. Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я відповідача [PERSON] , який є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються Шепетівським підприємством теплових мереж. Доказів укладення відповідачем договору найму (оренди) з іншими особами суду надано не було. Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту ненадання йому, як власнику квартири у багатоквартирному будинку, послуг ШПТМ, або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг. Отже, враховуючи положення ст. 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц) . Суд зазначає, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (ст.13 Конституції України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Суд зауважує, що в суспільстві існують певні правила співжиття, покликані гармонізувати інтереси індивідуума з інтересами інших осіб та суспільства загалом. Отже, якщо законодавчі акти встановлюють певні правила щодо користування тепловою енергією, то власник квартири, який відповідно є споживачем теплової енергії, підключеної до квартири, що знаходиться в його приватній власності, зобов`язаний користуватися нею з дотриманням встановлених правил. За наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 25490,35 грн та за послуги з абонентського обслуговування в сумі 1423,43 грн підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 3028 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №5441 від 02.04.2024 року. А тому, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.\~

Outcome: approved