Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом. В позові вказали, що [PERSON] разом із свої сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить до комунальної власності . У зазначені квартирі, крім позивачів, зареєстрований також відповідач [PERSON] [INFO] . Позивачі зазначають, що відповідач 08.05.2009 року отримала паспорт громадянина рф. Відповідно до паспорта відповідача з 08.05.2009 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у 2012 року відповідачем укладено шлюб відділом РАЦС адміністрації центрального району Волгограду. Отже, відповідач, починаючи з 2009 року вибула на постійне місце проживання в рф, де продовжує проживати по теперішній час. Водночас факт її реєстрації у спірній квартирі призводить до надмірного нарахування вартості комунальних послуг і унеможливлює її подальшу приватизацію. На підставі вищезазначеного позивачі просять визнати [PERSON] , [INFO] також що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.\~4 ст.\~223\~та ч.\~1 ст.\~280 ЦПК України. В силу ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивачі зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується копію паспорта громадянина України, [PERSON] , та копією довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] . Відповідач [PERSON] є громадянкою рф, що підтверджується паспортом рф. Допитані у судовому засідання свідки [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що відповідач [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з 2009 року. За\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж шести місяців, а відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР,\~стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] . з 2009 року, що вказує на відсутність у нього інтересу до вказаного житла, у зв`язку з чим він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved