Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд стягнути на користь позивача з відповідача суму боргу за спожиту електроенергію за період з 25.04.2018 року по 01.01.2019 року в розмірі 548 грн. 80 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684 грн. на зазначені позивачем банківські рахунки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі по тексту ПАТ «Запоріжжяобленерго») у відповідності із Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Споживач електроенергії [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим виник борг в сумі 548 грн. 80 коп. за період з 25.04.2018 року по 01.01.2019 року, тому позивач просив суд стягнути вказану суму боргу з відповідача, а також стягнути судові витрати оплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2023 року відкрито провадження в цій справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 25.01.2024 року. 19.01.2024 року до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій представник також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 25.01.2024 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 18.04.2024 року. 18.04.2024 року слухання справи не відбувалося у зв`язку з тим, що суддя перебував у нарадчій кімнаті по кримінальній справі. У судове засідання, призначене на 03.06.2024 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідач повідомлявся про розгляд справи в порядку, визначеному ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223\~та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під час ухвалення рішення суд у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Пунктом 13 Розділу XVII «Прикінцеві та Перехідні положення» встановлено, що суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж шести років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідно до Законум України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Відповідно до п.1.2.8. ПРРЕЕ, Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено те, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Договір про\~постачання електричної\~енергії постачальником\~універсальних послуг\~укладається з\~урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та 642\~Цивільного кодексу\~України шляхом\~приєднання споживача\~до умов\~цього договору,\~що розміщений\~на офіційному\~сайті постачальника\~універсальних послуг\~і не\~потребує двостороннього\~підписання паперової\~форми договору.\~Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Частино третьою статті 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Судом встановлено, що [PERSON] 11.07.2015 року уклала з ВАТ «Запоріжжяобленерго» договір № 532402004 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9-10). Тобто [PERSON] є споживачем універсальної послуги та приєдналася до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електричної енергії, оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, постачав електричну енергію, що підтверджується даними адміністратора комерційного обліку ПАТ «Запоріжжяобленерго», вказаними в довідці про обсяги споживання електричної енергії (а. с. 7-8). З наданої позивачем довідки про детальний стан розрахунків за спожиту електроенергію, відповідач сплачувала за спожиту електроенергію, але не в повному обсязі, тому у період з 25.04.2018 року по 01.01.2019 року утворилась заборгованість у загальній сумі 548 грн. 80 коп. (а.\~с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідач в судове засідання не з`явився, викладені в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, та надані на їх підтвердження докази, не спростував, доказів сплати заборгованості за спожиту електроенергію суду не надав. Отже, аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в повному обсязі. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved