Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

23 квітня 2024 року до Погребищенського районного суду Вінницької області з Броварського міськрайонного суду Київської області в порядку підсудності надійшла цивільна справ №361/284/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою судді С.М. Сича від 23.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 56 - 57). Позов мотивований тим, що 11.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 78661266 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України « Про електронну комерцію», на виконання умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 9300 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити кредитодавцю проценти від суми позики (п. 2.1 Договору). Сторонами узгоджено строк позики, який складає 15 днів, із відповідною базовою процентною ставкою 2,50 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70 %. Позивач на виконання умов договору надав позичальнику кошти в розмірі 9300 грн. 00 коп. строком на 15 днів шляхом перерахування на картковий рахунок, який надано позичальником та міститься в реквізитах Договору, в свою чергу відповідач у визначені строки та розмір кредитних коштів повністю не повернув. Всього за період дії Договору позичальником сплачено 3487 грн. 50 коп. У зв`язку з навденим у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем станом на 11.05.2023 у загальному розмірі 33712 грн. 50 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 9300 грн. 00 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 24412 грн. 50 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2684, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7100 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 23.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов (а. с. 56 - 57). 28.05.2024 до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів із нього на користь ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в сумі 33712 грн. 50 коп. відмовити та встановити до стягнення суму у розмірі 9300 грн. 00 коп. Відповідач обгрунтовує свої заперечення тим, що вимоги позивача про стягнення відсотків за межами строку дії договору позики, тобто після 26.05.2023, є безпідставними та необґрунтованими, сума нарахованих відсотків в розмірі 27900 грн. 00 коп. є непропорційно великою сумою компенсації, майже втричі більше від вартості коштів отриманих в кредит, що становить 9300 грн. 00 коп. та сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100 грн. 00 коп. є неспівмірною по обсягу та часу роботи адвоката (а.с. 64 - 71). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 25.12.2022 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» має ідентифікаційний код 37507880, місцезнаходження: площа Арсенальна, будинок 1-Б, м. Київ, 01010, вид установчого документа - Статут, вид економічної діяльності - 64,92 (інші види кредитування), додаткові: 64.19 (інші види грошового посередництва) (а.с. 36). Згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2542 від 20.10.2015 видано ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії [NUMBER] , реєстраційний номер 16103223 (а.с. 37). 11.05.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 78661266 (надалі Договір) (а. с. 7 - 8). Відповідно до п. 1 Договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позивальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Зі змісту п. 2 Договору встановлено, що сторони погодили суму позики в розмірі 9 300 грн. 00 коп., строк позики 15 днів, процентну ставку (базова) / день- 2,5 %, процентна ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) на день проценти (не застосовується в період дії карантину) - 2,70%, дату повернення позики 26.05.2023, орієнтовну загальну вартість позики - 12787 грн. 50 коп. Вказаний Договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписувався відповідно до ст. 12 Закону з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зазначений Договір укладався шляхом надсилання пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Договір від 11.05.2023 було підписано [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором qJ8QNEqzYG. Крім того, судом встановлено, що 11.05.2023 о 21:58:35 на виконання умов договору позивачем перераховано відповідачу 9300 грн. 00 коп. на картковий рахунок позичальника [NUMBER] , котрий надано ним та міститься в реквізитах Договору, що підтверджується відповідним листом АТ «ТАСКОМБАНК» від 14.03.2023 (а.с. 23). В свою чергу відповідач зобов`язався виконати в повному обсязі і належним чином взяті на себе зобов`язання, чітко дотримуючись умов укладеного між ним та позивачем Договору, а також вимог чинного законодавства. Відповідно до умов Договору позичальник зобов`язаний був у день закінчення строку позики, або достроково сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. Проте, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, що і стало підставою для позивача для звернення до суду з цим позовом. Згідно пункту 5.1 позичальник ознайомився на сайті позивача https:mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та нормативно-правовоми актами Національного Банку України. Пунктами 20, 21 Договору визначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Також відповідач погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщенні на сайті https:mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. 5.3 Договору). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку (іншій фінансовій установі) у визначений у кредитному договорі строк з відповідною платою за його користування. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що Договір між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено, та про невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в останнього боргових зобов`язань перед позивачем. Як вбачається з Договору він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами Договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства. До позовної заяви додано Таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит, в якому сторони погодили дату видачі кредиту - 11.05.2023, дата платежу- 26.05.2023, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 9300 грн. 00 коп., сума кредиту за договором - 9300 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом- 3487 грн. 50 коп., реальна річна процентна ставка- 231834,66 грн., загальна вартість кредиту- 12787 грн. 50 коп. (а.с. 9). Згідно розрахунку позивача загальна заборгованість за Договором відповідача станом на 08.09.2023 складає 33712 грн. 50 коп. з них: заборгованість за тілом кредиту - 9300 грн. 00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 27900 грн. 00 коп. (а.с. 24 - 26). Представник позивача ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»- АДВОКАТ Павленко С.В., пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості по процентах в розмірі 24412 грн. 50 коп. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови Договору, згідно якого строк його дії становить 15 днів, тобто з 11.05.2023 до 26.05.2023. Досліджуючи правильність проведених позивачем розрахунків заборгованості відповідача, суд зважає на наступне. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У постанові від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду вказано, що в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі ст. 599 та ч. 4 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.20.2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Тобто у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за межами строку дії договору, тобто після 26.05.2023, є безпідставними та необґрунтованими. Таким чином, з врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що за Договором проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 15 днів, тобто впродовж строку, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами складає 3487 грн. 50 коп. (9300,00 грн. х 2,5% х 15 днів = 3487 грн. 50 коп.). До такого висновку суд дійшов також з огляду на те що положеннями п. 6 Договору регламентовано, що продовження строку користування позикою є правом позичальника. Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі, через особистий кабінет позичальника, шляхом укладення додаткової Угоди, що підписується позичальником кожного разу під час реалізації такого права. Поряд з цим матеріали справи не містять доказів укладання згаданої додаткової Угоди між сторонами, а тому у суду відсутні підстави стверджувати, що сторонами Договору досягнуто домовленості щодо пролонгації строку його дії після 26.05.2023. Крім того, судом враховується, що відповідачем за даним Договором сплачено кредит у розмірі 3487 грн. 50 коп., що відповідно відображено у розрахунку заборгованості та визнається позивачем у позовній заяві (а. с. 2). Отже, заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 3487 грн. 50 коп. відповідачем на час розгляду справи погашена. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами у справі, а тому вони підлягають частковому задоволенню. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9300 грн. 00 коп. Відповідно до положень частини 1, 2 статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно із платіжною інструкцією від 19 грудня 2023 року № е88418 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн. 00 коп. (а.с. 6). Ціна позову становить 33712 грн.50 коп. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 9300 грн. 00 коп., що становить 27,59 відсотків від ціни позову. Таким чином, із [PERSON] \~підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 740 грн. 52 коп. (2684 грн. 00 коп. х 27,59% : 100%). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України). Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в\~статтях 141-142 ЦПК України. Згідно положень частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста\~статті 137 ЦПК України). Згідно з правилами пунктів 1-3 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial