Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

04.03.2024 [PERSON] в особі представника адвоката Крушинської А.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.03.2019 вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 129. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди на життя, втрату почуття любові та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть. Оскільки примирення між сторонами неможливо, позивач просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 27.03.2024 позовну заяву [PERSON] після усунення її недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи сторони до суду не подали. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. До позовної заяви долучено заяву, в якій представник позивача просила розглянути справу за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за останнім відомим місцем її проживання, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки її зареєстроване місце проживання не відоме. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, які здійснені 19.04.2024 та 13.05.2024, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилась до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій ним заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.03.2019 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 129, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.03.2019 (а.с. 18). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами на даний час припинені через різні погляди на життя, втрату почуття любові та взаєморозуміння. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ Позивач не просив суд здійснити розподіл судових витрат, а тому дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved