Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду Сумської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2021 року подружні відносини між нею та відповідачем було припинено. Діти залишились проживати разом з нею. Рішенням Кролевецького районного суду від 09 травня 2023 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Син [PERSON] навчається на ІІІ курсі денного відділення Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», на повному державному утриманні не знаходиться. На час навчання він проживає у гуртожитку, на вихідні дні та канікули приїжджає додому. У зв`язку з навчанням син потребує коштів на оплату проживання у гуртожитку, на придбання підручників та канцтоварів, продуктів харчування, одягу та взуття, засобів особистої гігієни, придбання проїзних документів для поїздок до місця навчання. Вона продовжує самостійно нести витрати, пов`язані з утриманням сина, але її доходів недостатньо, щоб створити сину належні умови для навчання. Відповідач участі в утриманні сина на період навчання не приймає. Відповідач працездатного віку, має добрий стан здоров`я, інших дітей не має, а тому на її думку, має можливість сплачувати аліменти на малолітню дочку [PERSON] , а також надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] , який продовжує навчання. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його\~заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~до досягнення\~дитиною повноліття, та аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Інституті\~комп`ютерних наук\~та інформаційних\~технологій Національного\~університету «Львівська\~політехніка», в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначене клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 32), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Третя особа [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 31), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, пояснень на позов суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.9, 10). Рішенням Кролевецького районного\~суду Сумської\~області від 09 травня 2023 року шлюб між\~ [PERSON] \~і [PERSON] розірвано (а.с.11). За змістом позову малолітня [PERSON] та повнолітній сина [PERSON] проживають разом з матір`ю, місце проживання якої зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). 29 липня 2022 року [PERSON] виповнилося 19 років. [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 23.02.2024 року (а.с. 12). За змістом\~позову позивач самостійно несе витрати, пов`язані з утриманням повнолітнього сина у зв`язку з його навчання, але коштів, які вона отримує, недостатньо, щоб забезпечити його всім необхідним. Відповідач [PERSON] належної участі у матеріальному утриманні повнолітнього сина не приймає, тому вона звернулась до суду в інтересах повнолітнього сина. Крім того, позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Відповідачем не надано суду заперечень щодо обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 5 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника. Позивач просить\~стягувати аліменти\~на малолітню\~дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] не має можливості працевлаштуватися, оскільки навчається на денній формі навчання, при цьому йому необхідні кошти на харчування, придбання одягу, взуття, підручників та необхідного для навчання приладдя, засобів особистої гігієни, проїзних документів, на оплату проживання в гуртожитку тощо, а тому він потребує матеріальної допомоги. На підтвердження витрат, пов`язаних з навчання повнолітнього сина, позивачем надано квитанцію про сплату за проживання [PERSON] в гуртожитку за період 01.02.2024-30.06.2024 на суму 3950 грн. (а.с.13), а також копії посадочних документів для проїзду [PERSON] до місця навчання та додому (а.с.14-18). Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Позивач просить стягувати аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідач заперечень проти позову не надав. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на малолітню дочку [PERSON] та повнолітнього сина [PERSON] , суд враховує стан здоров`я дитини [PERSON] , про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Також суд враховує, що відповідач має працездатний вік, про незадовільний стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітньої дочки, в тому числі утримувати її, а також надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням. Суд враховує також надання матеріальної допомоги сину і з боку матері [PERSON] . Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також утримувати повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням вимог статті 183 СК України, а саме, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання,\~у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може в подальшому подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.ст.\~180-183,\~191,\~198-201\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: partial