Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 26 липня 1999 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області), громадянина України батьком [PERSON] , [INFO] . Також просить внести зміни до актового запису №18 від 23.01.1985 про народження [PERSON] , [INFO] , який зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області та зазначити у графі «Відомості про батька» - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Інші відомості в актовому записі №18 від 23.01.1985 року про народження [PERSON] , [INFO] , який складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області про народження [PERSON] - залишити без змін. В обґрунтування заяви посилається на те, що його мати [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного життя в них [INFO] народився син - [PERSON] . У зв`язку з тим, що батьки проживали без реєстрації шлюбу, при реєстрації народження сина запис про батька був зроблений зі слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З моменту народження він (заявник) постійно спілкувався з батьком, який приймав активну участь у його виховані та утримані. Однак, в порядку ст. 126 СК України він позбавлений можливості подати спільну із [PERSON] заяву про визнання батьківства, тому що відсутні у останнього повний пакет особистих документів, необхідних для подання заяви до державного органу реєстрації актів цивільного стану. [PERSON] постійно допомагав йому з матір`ю, хоч і не проживав разом з ними деякий час. З 09.03.2017 позивач переїхав проживати до батька [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] щоб здійснювати за ним постійний догляд, оскільки [PERSON] є інвалідом 2 групи, загального захворювання, інвалідність встановлено на безтерміновий строк, внаслідок якого потребує постійного стороннього догляду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними письмовими матеріалами. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, а також зазначив, що повністю визнає позовні вимоги про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] , якого він виховував та утримував з народження і проживає з ним разом і натепер. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що підтверджує той факт, що [PERSON] дійсно є рідним батьком її сина [PERSON] , якого він виховував з народження, а натепер їх син спільно проживає разом зі своїм батьком [PERSON] . Представник третьої особи - Богуславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленко В.І. подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника третьої особи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 січня 1985 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 18, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00043417088 від 02.02.2024 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України - [PERSON] , за вказівкою матері [PERSON] (а.с. 10). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнає своє батьківство щодо [PERSON] , [INFO] , вказуючи, що дійсно [PERSON] є його рідним сином, якого він виховує з народження. Починаючи з 09 березня 2017 року він з сином проживають та зареєстровані разом, що не заперечується відповідачкою [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачами батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачами батьками дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що позивач [PERSON] народився [INFO] , необхідно керуватися положеннями ст.53 КпШС України, оскільки він народився до набрання чинності Сімейним кодексом України. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком: опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває: самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно із ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст. ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з абз.12 п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, вбачається, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного t рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) і дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вимоги позивача [PERSON] , які є обґрунтовані належними та допустимими доказами, а також те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали позов в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved