Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 20 вересня 2013 року між ПАТ «Укрінбанк» та ТОВ «Оленерго» укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 4982, відповідно до п. 3.1. якого ліміт кредитної лінії складає 199\~000\~000 гривень, строк кредитування до 18 вересня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,25 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Оленерго» перед ПАТ «Укрінбанк» за вказаним вище кредитним договором, 13 березня 2015 року укладено договір застави № 2 транспортних засобів між [PERSON] та ПАТ «Укрінбанк», за яким позивач передав у заставу ПАТ «Укрінбанк» власне нерухоме майно, а саме 14 належних йому транспортних засобів, зокрема й напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22C, тип спеціальний напівпричіп н/прпаливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 04.10.2007, дата реєстрації 27.09.2014, заставною вартістю 346\~451 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014. Так, на підставі даного договору, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідний реєстраційний запис про приватне обтяження переданого у заставу рухомого майна. Ухвалою Господарського суду Київської області від 09 березня 2017 року у справі № 911/343/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Оленерго». Відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 04.08.2016 визнано ПАТ «Укрінбанк» кредитором ТОВ «Оленерго» з грошовими вимогами, загальна сума яких становить 205\~650\~374,58 грн. У липні 2022 року [PERSON] з`ясував, що вказаний напівпричіп, переданий у заставу, перереєстровано 10.09.2015 на [PERSON] , а 15.09.2016 - на ім`я відповідача [PERSON] . Однак, [PERSON] як власник вказаного рухомого майна, згоди на відчуження заставного майна, не надавав, тому дане майно вибуло з власності позивача поза його волею. З огляду на це, просив витребувати у [PERSON] зазначений вище напівпричіп, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. Заперечення відповідача 01 серпня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Сімутіна Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти заявлених вимог. В обґрунтування заперечень посилався на те, що відповідач є добросовісним набувачем та придбав спірний напівпричіп на законних підставах. [PERSON] набув у власність зазначене рухоме майно на підставі договору купівлі-продажу № 3246/2016/071735 від 15 вересня 2016 року, укладеного у територіальному сервісному центрі № [NUMBER] РСЦ МВС України та посвідченого уповноваженою особою адміністратором сервісного центру, відповідно до якого відповідач придбав у власника [PERSON] напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22C, реєстраційний номер [NUMBER] . Крім того, вважає, що права позивача не порушені, він не є належним позивачем у спорі про стягнення на предмет застави, оскільки законом визначено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель ПАТ «Укрінбанк» набуває право на звернення стягнення на предмет застави, у тому числі у випадку переходу заставного майна у власність іншої особи. Крім того, звертав увагу суду на те, що [PERSON] пропустив строк позовної давності для звернення до суду із даною позовною заявою так, як про відчуження належного йому майна позивачу стало відомо 18 листопада 2017 року, коли за його заявою було відкрито кримінальне провадження № 12017110200007168 про заволодіння шляхом обману майном позивача, яке перебувало у заставі ПАТ «Укрінбанк». З огляду на це, [PERSON] подав заяву про застосування строку позовної давності. Враховуючи все вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. від 17 березня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 10 листопада 2023 року справу прийнято до провадження судді та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Пилип В.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сімутін Р.В. заперечували проти задоволення позову та просили відмовити в його задоволенні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до Договору застави № 2 транспортних засобів (майнова порука) від 13 березня 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УКРІНБАНК» (заставодержатель) та [PERSON] (заставодавець), який виступає майновим поручителем за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго», заставодавець передав в забезпечення кредитного договору № 4982 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 20 вересня 2013 року, а також наступних Додаткових угод до кредитного договору, належні йому на праві власності транспортні засоби, в тому числі напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип\~напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22 C, тип загальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований органом Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 04.10.2007, дата реєстрації 27.09.2014, заставною вартістю 346 451 грн., який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014 (а.с. 5-9). Згідно листа № 31/102165 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області (філія ГСЦ МВС) від 19 липня 2022 року, наданого на запит представника позивача адвоката Пилипа В.М., за даними ЄДР ТЗ МВС станом на 17 червня 2022 року транспортні засоби, що були зареєстровані за [PERSON] , перереєстровано на нових власників, в тому числі напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22 C, 1991 року випуску, 10 вересня 2015 року зареєстровано за [PERSON] , [INFO] за [PERSON] (а.с. 10-11). З реєстраційної картки ТЗ видно, що напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22 C, тип загальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації, зареєстровано 27.09.2014 за позивачем [PERSON] , [INFO] (а.с. 88). Із заяви № 71600482 від 03 вересня 2015 року видно, що [PERSON] звернувся до начальника Києво-Святошинського РЕВ ДАІ з проханням провести операцію «Перереєстрація ТЗ на нового власника за довідкою\~рахунок», а саме напівпричепа марки KOSCIAN, модель CN22 C, 1991 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , на підставі довідки\~рахунку серії [NUMBER] від 03 вересня 2015 року (а.с. 91-93). Згідно Довідки\~рахунку серії [NUMBER] від 03 вересня 2015 року, виданої Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер», [PERSON] продано напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22 C, шасі № [NUMBER] (а.с. 194). Відповідно до реєстраційної картки ТЗ, напівпричіп KOSCIAN, модель CN22 C, тип загальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] перереєстровано на нового власника за довідкою - рахунком за [PERSON] 10 вересня 2015 року. (а.с. 89). З матеріалів справи видно, що 15 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 3246/2016/071735, за яким [PERSON] зобов`язується передати у власність відповідача напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22 C, 1991 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , ціна транспортного засобу 35\~000 грн. (а.с. 44-45). 15 вересня 2016 року вказаний вище напівпричіп перереєстровано на нового власника [PERSON] згідно договору, укладеного в ТСЦ № 3246/2016/071735 від 15.09.2016 (а.с. 90). З наданих позивачем витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна видно, що на підставі договору застави транспортних засобів № 2 від 13.03.2015, на напівпричіп KOSCIAN, модель CN22 C, 1991 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , накладено приватне обтяження, обтяжувач ПАТ «Український інноваційний банк», боржник [PERSON] , розмір основного зобов`язання 199\~000\~000 грн., строк виконання зобов`язання 18.09.2015, термін дії 13.03.2020 (а.с. 98-106). За результатами проведених перевірок під час перереєстрації спірного рухомого майна за [PERSON] (а.с. 91-92), вбачається, що на час відчуження спірного майна були відсутні відомості про його обтяження. Водночас, згідно витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №63457863 від 02.12.2019 та №80107546 від 01.09.2022 реєстраційний запис щодо застави рухомого майна є дійсним (а.с.102-106). За фактом здійснення з боку невстановлених осіб незаконного заволодіння транспортними засобами в кількості 22 штук, які належали [PERSON] та ТОВ «Оленерго» та перебували у заставі ПАТ «Укрінком» відкрито кримінальне провадження № 12017110200007168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке перебуває у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області (а.с.107-114). Рішенням Господарського\~суду Луганської\~області від\~09\~лютого 2021\~року у\~справі №\~913/266/20(910/17168/19), позовні вимоги ПАТ «Українська інноваційна компанія» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: ТОВ «Оленерго», про\~звернення стягнення на предмет застави задоволено, звернено стягнення на рухоме майно, зокрема, на спірний напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22 C, тип загальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 47-56). Однак, постановою Східного апеляційного господарського суду від 12 травня 2021 року вищевказане рішення Господарського суду Луганської області від 09 лютого 2021 року скасовано повністю (а.с. 57-71). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Стаття 387 ЦК України визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин, а майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч. 1ст. 388 ЦК України. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1ст. 388 ЦК України пов`язується з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця стаття передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст. 388 ЦК України можливості витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передання майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, потрібно встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ч. 1ст. 388 ЦК України, зокрема, чи вибуло це майно з володіння власника з його волі. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, а також Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388. У п. 1 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 визначено, що цей Порядок визначає механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку. Відповідно до пункту 2 дія цього Порядку поширюється на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють передачу для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, оптову та роздрібну торгівлю ними і оформлення необхідних документів (далі - суб`єкти господарювання). Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. За змістом пункту 8 наведеного Порядку, у редакції станом на вересень 2015 року, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 484/3915/15-ц зазначено, що «за змістом пункту 8 наведеного Порядку (в редакції, чинній станом на\~07 квітня 2015 року) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться\~\~на\~\~підставі\~\~заяв\~\~власників,\~\~поданих\~\~особисто,\~\~і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних\~\~засобів,\~\~відповідність конструкції\~\~транспортних\~\~засобів установленим\~\~вимогам\~\~безпеки дорожнього\~\~руху, а також\~\~вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних\~\~засобів,\~\~ їх\~\~ складових\~\~частин,\~\~що\~\~мають ідентифікаційні номери, є\~\~засвідчені підписом\~\~відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за\~\~формою\~\~згідно\~з\~додатком 1,\~видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних\~\~засобів\~та їх складових частин,\~що\~мають ідентифікаційні номери. Таким чином, довідка-рахунок підтверджує обставини укладення договору купівлі-продажу автомобіля. Договір купівлі-продажу належного позивачу автомобіля вчинявся в інтересах [PERSON] як продавця комісіонером - ФОП [PERSON]. Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера. Таким чином, договір комісії є правочином щодо надання послуг, а не договором відчуження майна, тому правовідносини щодо витребування майна на підставі\~статті 388\~ЦК України без оспорювання договору купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не виникли».\~ Так, за даними ЄДР ТЗ МВС станом на 17 червня 2022 року транспортні засоби, що були зареєстровані за [PERSON] , перереєстровано на нових власників, в тому числі напівпричіп марки KOSCIAN, модель CN22 C, 1991 року випуску, 10 вересня 2015 року зареєстровано за [PERSON] , [INFO] за [PERSON] . Як зазначено вище, судом встановлено, що право власності на спірне рухоме майно було перереєстровано за [PERSON] внаслідок придбання у торгівельний організації на підставі довідки рахунку, а згодом на [PERSON] - на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2016, що відповідало положенням Порядку № 1200 та Порядку № 1388. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як при зверненні до суду з позовом, так і в ході судового провадження представником позивача не надано доказів, які б свідчили, що спірний напівпричіп, вибув з володіння [PERSON] поза його волею, внаслідок чого суд не має підстав для застосування положень ст. 377, ч. 1 ст. 388 ЦК України та витребування цього майна від добросовісного набувача, яким є відповідач [PERSON] . Посилання позивача, як обґрунтування позовних вимог, на існування зареєстрованої заборони у вигляді застави спірного транспортного засобу є безпідставними, оскільки наявність застави не підтверджує факт відчуження рухомого майна поза волею позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, відтак не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed