Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,\~третя особа\~ приватний\~нотаріус Коростишівського\~районного нотаріального\~округу Житомирської\~області Чевкота\~Олена Анатоліївна\~у якому\~просив суд\~ визнати недійсним заповіт від 29 листопада 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1149, посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Чевкотою О.А. за яким його батько [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . В обгрунтування позову вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Інша частка вказаного будинку, де постійно проживає позивач подарована позивачу його покійною матір?ю. Вказує, що батько фактично проживав разом з його братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що його батько багато років не працював, зловживав алкогольними напоями, у зв?язку з чим у нього загострювалися хронічні захворювання: ожиріння 4 ступеню, серцево-судинна недостатність, захворювання системи травлення. Вказує, що через такий спосіб життя у них з батьком виникали непорозуміння, оскільки він забороняв батькові пити. Пояснив, що останні місяці перед смертю стан батька погіршився. У нього постійно боліла голова, він чув шум "у голові", майже не міг самостійно рухатися, звуки, зокрема, телевізор, розмови, його дратували, через що неодноразово викликався дільничий лікар, що підтверджується записами у медичній картці. Зазначає, що незважаючи на непорозуміння батько завжди говорив, що квартира залишиться позивачу. За 2 дні до смерті, ввечері, 29 листопада 2016 року, батько склав заповіт на користь відповідача [PERSON] . Такий заповіт посвідчений приватним нотаріусом Чевкотою О.А. за реєстровим номером 1149, складався вдома за адресою проживання його батька. Нотаріуса запросила відповідачка [PERSON] , яка за гроші готувала батьку та його брату [PERSON] їжу та купляла горілку. Вказує, що відповідач побачила, що стан здоров`я його батька значно погіршується вирішила швидко посвідчити заповіт на її користь. Вважає, що на момент посвідчення заповіту батько не розумів, що відбувається, у нього "в голові хлюпало", звуки його дратували, він перебував у пригніченому стані. Посвідчення заповіту відбувалося під тиском відповідачки, зацікавленої в отриманні майна, волевиявлення батька не було вільним і не відповідало його волі. В момент\~складання заповіту\~він не\~усвідомлював \~значення своїх\~дій та\~не міг\~керувати ними. Тому просить визнати недійсним складений ним заповіт на користь відповідача. Відповідач [PERSON] направила до суду письмові заперечення у яких просить відмовити у задоволенні позову. Вважає позов [PERSON] безпідставним та надуманим. Вказує, що [PERSON] (заповідач) в 2004 році домовився із її матір`ю [PERSON] , про те, щоб вона доглядала його та [PERSON] (брата заповідача), який є інвалідом з дитинства. [PERSON] проживав з братом, і йому було тяжко готувати їжу, прати білизну та займатися іншими господарськими роботами. За те, що будуть за ним доглядати обіцяно було оформити квартиру, як заповіт. [INFO] мати відповідача померла. Вказує, що [PERSON] запропонував їй доглядати його та брата, а він залишить заповіт на квартиру на неї. На початку жовтня 2016 року у [PERSON] почало погіршуватись здоров?я і він заявив, щоб відповідач запросила нотаріуса та він складе на неї заповіт. Вказує, що спочатку відмовляла його, жартувала, говорила що він одужає, а заповіт оформить сам, піде до нотаріуса і оформить. На початку листопада 2016 року здоров?я [PERSON] значно погіршилось і він більш наполегливо почав просити викликати нотаріуса. Вказує, що [PERSON] був цілком адекватним і психічно здоровою людиною, що можуть підтвердити свідки. Позивачем не надано будь-яких доказів, що волевиялення [PERSON] не було вільним та не відповідало його волі. Третя особа приватний нотаріус\~Коростишівського районного\~нотаріального округу\~Житомирської області\~Чевкота О.А.\~ направила до суду письмові заперечення у яких просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що заповіт, складений [PERSON] та посвідчений нею 29 листопада 2016 року за реестровим № 1149 складено з дотриманням норм законодавства, згідно з волевиявленням заповідача. Зазначила,\~що [PERSON] \~був лежачим\~хворим,\~але під\~час спілкування\~з ним\~ніяких сумнівів\~у його\~свідомості у\~нотаріуса \~не виникло.\~Свою волю\~він висловлював\~чітко і\~наполегливо.\~Вже при\~першій зустрічі\~він розповідав,\~що лежить\~три роки,\~спочатку за\~ним доглядала\~мати відповідачки,\~а після\~її смерті\~ йому\~стала допомагати\~відповідачка.\~Розповідав,\~що хоче\~віддячити відповідачці\~за те,\~що вона\~їх з\~братом не\~покидає,\~доглядає за\~ними обома,\~тому й\~хоче зробити\~заповіт.\~Він чітко\~висловив свою\~волю,\~зазначив,\~що хоче\~зробити заповіт\~«на все\~майно».\~Читав текст\~на папері,\~розписувався на\~окремому аркуші,\~таким чином\~демонструючи нотаріусу,\~що зможе\~все прочитати\~і підписати.\~Після виготовлення\~заповіту сам\~уголос його\~прочитав,\~двічі власноручно\~написав текст\~«Цей заповіт\~прочитаний мною\~вголос та\~підписаний власноруч\~о 16\~год.\~50\~хв.»,\~тричі поставив\~свій підпис,\~написав своє\~прізвище та\~ініціали,\~а також\~поставив свій\~підпис у\~журналі обліку\~викликів нотаріуса. Вказала, що у неї не було сумнівів у тому, що відповідачка здійснює виклик нотаріуса саме на прохання заповідача, [PERSON] , оскільки і 16 листопада, і 29 листопада у її присутності між ними відбувалося спілкування по телефону з приводу відповідей на поставлені запитання, що було підтверджено під час візиту до заповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з наведених підстав, обгрунтувавши викладеними у позові доводами. Вказав, що він доглядав за батьком і батько казав йому, що квартиру залишить йому. Неналежний стан батька підтверджують свідки та записи в медичній книзі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кушніренко А.В., у судовому засіданні позов не визнали просили відмовити у його задоволенні. Укладений [PERSON] заповіт відповідав його волі та намірам. Його здатність усвідомлювати значення своїх дій підтверджує зокрема висновок посмертної судово-психіатричної\~експертизи від 18.03.2024 №290. Будь-яких доказів наявних психічних розладів не надано. Третя особа приватний нотаріус\~Чевкота О.А. у судовому засіданні заперечила щодо позову обгрунтувавши викладеними у письмових поясненнях доводами. Вказала, що у неї не виникло сумнівів, щодо волі [PERSON] та дійсності намірам заповісти майно саме на користь відповідача. Він самостійно підписав заповіт на всіх примірниках, прочитав його. Коли вона прийшла до нього він зрадів, оскільки чекав на зустріч тривалий час. Крім того до дня посвідчення заповіту вона спілкувалася з ним по телефону, коли відповідач приходила до неї з питаннями пов`язаними з посвідченням заповіту. Дійсність намірів була очевидною, він усвідомлював значення укладеного правочину, який відповідав його волі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що вони з померлим [PERSON] проживали по сусідству на одному поверсі, квартири були поруч, живе в квартирі приблизно з 2004 року. Вказав, що в квартирі [PERSON] постійно було чутно шум, бійки, крики, п`янки. Іноді вночі неможливо було спати, так як має суміжні стіни з його квартирою. Відповідача за місцем проживання [PERSON] не бачив жодного разу, в той же час вказав, що працює та його робочий день з 08 години до близько 18 години. Зазначив, що бачив як позивач навідувався до батька 1-2 рази на тиждень та приносив йому продукти та інше. [PERSON] мав залежність від алкоголю. Як йому відомо останній рік [PERSON] не виходив із квартири та йому стало гірше, але п`янки все одно були, однак було тихіше. Також вказав, що [PERSON] погано ходив, мав надмірну вагу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що він підробляв водієм «таксував». Бачив як позивач привозив [PERSON] продукти. Він сам особисто 2-3 рази на місяць привозив позивача до [PERSON] . Про стан [PERSON] йому відомо зі слів позивача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що особисто знайома як з позивачем, так з відповідачем. Працювала у поштовому відділенні, куди приходив [PERSON] , який є братом померлого [PERSON] та проживав з ним разом. [PERSON] отримував на пошті відповідні соціальні та пенсійні виплати, купував необхідне та сплачував комунальні платежі, обрахунки яких та записи зі слів [PERSON] здійснював сам [PERSON] . Заборгованості за комунальними послугами вони з братом не мали, [PERSON] за цим слідкував. Вказувала, що у 2016 році була у квартирі [PERSON] 2 -3 рази. У квартирі було просто, але суттєвого безладу не було. Кімната, де спав [PERSON] була пристойною, як для кімнати лежачого. Вказала, що у [PERSON] був нормальний стан, він був лежачий, але голова світла, тямущий, абсолютно адекватна людина, при здоровому розумі. Коли була у квартирі не бачила їх з братом у стані алкогольного сп`яніння, запаху не чула. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що проживає в одному будинку з [PERSON] , у сусідньому під`їзді. Знає [PERSON] ще з армійських часів. Періодично він допомагав [PERSON] та його брату. Вказав, що [PERSON] не піднімався. Зазначив, що він пропонував [PERSON] найняти доглядальницю, але той відмовився та сказав йому, що все добре, інші помічники не потрібні, вони справляються, квартира [PERSON] (позивачу). З [PERSON] та його братом спілкувалися вони час від часу. У 2016 році бачив [PERSON] близько 10 разів.. Останній раз бачив та говорив за 8-10 днів до смерті. За два місяці до смерті [PERSON] спілкувався нормально. Стан сп`яніння це був звичайний стан для [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8 т.1). Відповідно до заповіту від 29 листопада 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Чевкотою О.А. зареєстрованого в реєстрі за №1149 [PERSON] , заповів все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, відповідачу - [PERSON] . Зміст статей 1235,1241, 1307 ЦК України роз`яснено нотаріусом заповідачу. Заповіт до підписання підписаний прочитаний уголос заповідачем і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса (а.с. 9-10 т.1). Батьками позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до\~витягу про\~реєстрацію в\~спадковому реєстрі\~від 20.01.2017\~року \~вбачається,\~що після\~смерті \~ [PERSON] ,\~заведено спадкову\~справу №4/2017\~від 20.01.2017\~року. (а.с. 11 т.1). З довідки КУ «Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради від 13.12.2018 року №1030 вбачається, що 28.11.2016 року до вказаного центру надходив виклик за адресою: [ADDRESS] , до [PERSON] .. Підстава виклику: «задихається». Попередній діагноз: ХОЗЛ. Напад удухи. Медичну допомогу надано на місці. (а.с. 138 т.1) Згідно лікарського свідоцтва про смерть №339 слідує, що основною причиною смерті [PERSON] є « [PERSON] ». Хворий мав паталогічні стани, що призвели до смерті: сердцево-судинна недостатність, кардіоміопатія. Крім того вказано про ожиріння 3 ступеню. (а.с. 169 т.1). Відповідно до довідки КНП «Центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» від 17.04.2019 №551 слідує, що [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а проживав за адресою: [ADDRESS] , на обліку при наркологічному та психіатричному кабінетах не перебував (а.с. 182 т.1). Відповідно до висновку експертів [PERSON] , [PERSON] Державної установи «Інститут судової психіатриї МОЗ України» від 18.03.2024 №290, наданого за результатом проведення посмертної судово-психіатричної експертизи слідує, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , в момент укладення заповіту 29.11.2016 року ознак психічного розладу не виявляв. [PERSON] за своїм психічним станом в момент укладення заповіту 29.11.2016 року усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. (а.с. 11 т.3). Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. За змістом\~ст. 1234 ЦК України\~право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені\~ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4.\~ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно ч. 2\~ст.\~207\~цього ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов?язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами» Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, а саме у разі, якщо заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Згідно з ч. 3 ст.203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостоюст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року в справі № 760/11767/16-ц зазначено,\~що правила\~ст.225 ЦК України\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Тобто, для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме у момент укладення договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, які надані сторонами на підтвердження чи спростування викладених обставин, та оцінюються судом відповідно до статті 89 ЦПК України. Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя\~ст.12, частина перша ст.81 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша\~ст.89 ЦПК України). Позивач обгрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсним заповіту від 29 листопада 2016 року складеного його батьком [PERSON] на користь [PERSON] вказував про те, що в момент його складання [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, його волевиявлення не було вільним та не відповідало його волі. Вказав, що батько зловживав спиртними напоями, перед смертю стан здоров`я [PERSON] погіршився у нього постійно боліла голова, він чув шум "у голові", майже не міг самостійно рухатися, звуки, зокрема, телевізор, розмови, його дратували. Зі змісту заповіту, який посвідчений 29 листопада 2016 року, приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкотою О.А., зареєстрованого в реєстрі №1149 слідує, що [PERSON] , [INFO] , попередньо ознайомлений з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясні пам?яті, діючи вільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, не страждаючи на захворювання, що перешкоджають усвідомленню суті цього правочину, не обмежений установленому порядку у праві укладати правочини, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів відповідачу [PERSON] . Заповіт ним прочитаний уголос та підписаний власноручно, про що міститься відповідний запис у заповіті, написаний самим же заповідачем. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено нотаріусом. Вказано, що у зв`язку з хворобою [PERSON] заповіт посвідчено за місцем його фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] . Таким чином нотаріусом при посвідченні заповіту не були порушені вимоги до його форми та порядку його посвідчення, що встановлені ст.ст.\~1247,1248,1253 ЦК України, а також не встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало її волі. Покази частини свідків щодо його зловживання алкоголем жодним чином не вказують на те, що заповідач мав ознаки психічних захворювань, які б на момент укладення заповіту позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та не розуміти зміст укладеного ним правочину. Покази свідків позивача зокрема щодо неадекватності заповідача суперечать показам іншого свідка та не підтвердженні будь-якими належними, достатніми та допустими доказами. Відповідно до висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 18.03.2024 №290, [PERSON] , який помер [INFO] , в момент укладення заповіту 29.11.2016 року ознак психічного розладу не виявляв, за своїм психічним станом в момент укладення заповіту усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Наявні у матеріалах справи докази, записи у медичній книжці не містять будь-яких даних про те, що на момент укладення заповіту [PERSON] мав психічні розлади. [PERSON] не перебував на обліку при наркологічному та психіатричному кабінетах. Будь-яких інших доказів того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а також того, що на момент укладання заповіту він не усвідомлював значення своїх дій та не був здатний \~ керувати\~своїми діями, суду не надано, а відтак спірний заповіт є чинним і визнанню недійсним не підлягає. З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. Враховуючи викладене, на підставі ст.255, 1247, 1248, 1257 ЦК України, і

Outcome: dismissed