Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

21.03.2024 АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 84974,48 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms?file=umovy-2020-02-14.pdf. 25.03.2020 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг №26206307604102 та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 90000 грн., що зазначено у Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням умов вищевказаного Договору зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість в розмірі 84974,48 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом 84974,48 грн. Процесуальні дії суду. 22.03.2024 судом за запитом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №504927 від 22.03.2024 щодо місця реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 25.03.2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. На підставі ухвали суду від 12.04.2024 розгляд справи відкладено на 09.05.2024 о 10:30 год. 17.04.2024 представник [PERSON] адвокат Скользнєва В.В. подала до суду відзив на позовну заяву. Позов заперечує, покликаючись на те, що загальна сума заборгованості, яку банк просить стягнути з відповідачки становить 84974,48 грн., загалом по рахунку позичальником було здійснено видаткових операцій 181622 грн, внесено на картку позичальником було кошти в розмірі 144364,90 грн., таким чином, різниця між знятими та погашеними сумами становить 37257,40 грн. Вважає, що саме ця сума і підлягає стягненню з позичальника. Крім цього, просить стягнути на користь відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. Водночас, представник [PERSON] адвокат Скользнєва В.В. подала до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, проте ухвалою суду про відкриття провадження постановлено проводити розгляд справи без участі сторін. Сторонами не заявлено клопотання про розгляд справи за участю сторін. 19.04.2024 представником позивача подано до суду пояснення по справі, в яких просить задоволити позов в повному обсязі. 28.05.2024 представником відповідача адвокатом Скользнєвою В.В. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її неможливістю брати участь в судовому засіданні оскільки вона зайнята в іншому судовому процесі. Зважаючи на те, що судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, клопотання про розгляд справи за участі сторін до суду не надходило, суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 25.03.2020 [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані їй для ознайомлення. Проте наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису [PERSON] . Підписана [PERSON] анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання певної банківської послуги. Представник АТ «Універсал Банк» у позовній заяві зазначав, що факт ознайомлення відповідачаки з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Разом з тим, АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач була ознайомлена саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами і правилами надання банківських послуг. Як сторонами визнано та не заперечується, [PERSON] на підставі вищевказаного Договору про надання банківських послуг встановлено кредитний ліміт в розмірі 90000 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 25.03.2020 станом на 07.01.2024 у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 84974,48 грн., що становить тіло кредиту. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] зазначила, що частково повернула АТ «Універсал Банк» кошти, які вона використала. З наданої [PERSON] копії виписки з рахунку, відкритого на її ім`я, судом установлено, що загалом по рахунку позичальником було здійснено видаткових операцій на суму 181622 грн., на картку позичальником внесено кошти в розмірі 144364,90 грн. Таким чином, різниця між знятими та погашеними сумами становить 37257,40 грн. Як стверджує позивач, частина коштів, які вносились відповідачкою зараховано на погашення процентів за користування кредитними коштами. Разом з тим, суд вважає, що списання АТ «Універсал Банк» коштів в рахунок погашення заборгованості за процентами не свідчить про узгодження відповідачем умов про порядок сплати та розмір процентної ставки, оскільки така умова договору не передбачена, зокрема, в Анкеті-заяві. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути 37257,40 грн. фактично не повернутих коштів за вищевказаним кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №CF_68010 від 12.02.2024 позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з [PERSON] слід стягнути в розмірі 1327,64 (3028х43,8%) грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. У відповідності до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України встановлено, що до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту\~ст.137\~ЦПК України\~вбачається,\~що витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У відзиві відповідач просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача надано суду такі документи: ордер на надання правничої (правової) допомоги, Договір про надання правової допомоги від 03.04.2024, акт здачі-прийняття наданих послуг, у якому зазначено, що сума витрачених годин становить 5 год. за ознайомлення з документами та матеріалами, необхідними для надання правової допомоги та надання консультації щодо способу захисту порушених прав Клієнта, складання відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, додаткових пояснень по справі, загальний гонорар за це становить 4500 грн.; а також зазначено, що участь адвоката в судовому засіданні коштує 3500 грн.; та долучено квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н на суму 8000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що понесені відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу, підлягають частковому відшкодуванню, зокрема в частині реально наданих послуг, тобто за знайомлення з документами та матеріалами, необхідними для надання правової допомоги та надання консультації щодо способу захисту порушених прав Клієнта, складання відзиву на позовну заяву. Суд вважає, що до задоволення не підлягають витрати включені адвокатом до вартості послуг таких як: складання заперечення на відповідь на відзив та додаткових пояснено по справі, оскільки такі адвокатом не подавались. Крім цього, до відшкодування не підлягають й витрати за участь адвоката в судових засіданнях, адже розгляд справи проводився без виклику сторін. З таких підстав, суд приходить до висновку, що до відшкодування підлягають витрати в розмірі 2500 грн. за знайомлення з документами та матеріалами, необхідними для надання правової допомоги та надання консультації щодо способу захисту порушених прав Клієнта, складання відзиву на позовну заяву, відповідно пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1405 (2500х56,2%) грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved