Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 22.06.2018 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №650. Позовна заява обгрунтована тим, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з матір`ю. Спір щодо участі батька у виховані дитини відсутній. Спір щодо поділу спільно набутого майна подружжя на цей час відсутній. Підставою розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З січня 2024 проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явилась. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її та позивача участі, позов підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду від нього не надходив. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, за відсутності заперечень позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.06.2018 в Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №650. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з матір`ю, спір щодо участі батька у вихованні та утриманні дитини відсутній. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З січня 2024 проживають окремо, спільне господарство не ведуть, за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя в цьому провадженні не заявлено. Позивач заявила, що дитина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу проживатиме з нею, спір щодо участі батька у вихованні дитини відсутній. Відповідач свої заперечення з цього приводу не висловив. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір в сумі 1211,20 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved