Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі по 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, до досягнення ним 23 років та [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. ЇЇ доходів на утримання дітей та їх повноцінний розвиток не вистачає, а відповідач добровільно коштів не надає. Ухвалою суду від 15.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача адвокат Бухтояров Р.О. подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2021 вже стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з 13.07.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином у справі є рішення з тих самих підстав і про той же предмет. Оскільки син [PERSON] досяг повноліття, то на іншу дитину [PERSON] продовжують стягуватись аліменти в розмірі 1/6 розміру заробітної плати згідно вказаного рішення. Щодо стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, відповідач зазначає, що добровільно продовжує сплачувати аліменти в розмірі 1/3 всіх своїх доходів. Позивач через канцелярію суду подав заперечення на відзив на позовну заяву в якому зазначає про незгоду з доводами відповідача викладеними у ньому. Зокрема, вважає безпідставними доводи відповідача про те, що ним добровільно сплачуються аліменти, а надані до відзиву платіжні інструкції не підтверджують таку сплату, оскільки картка, на яку здійснювалось перерахування коштів, не належить позивачці. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що він має іншу родину, оскільки це не підтверджується належними доказами. У судове засідання позивачка не з`явилась, проте подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягувати з відповідача суму аліментів у твердій грошовій сумі по 5000грн., на [PERSON] , [INFO] , до виповнення 23 років або до закінчення навчання; [PERSON] , [INFO] , - до досягнення повноліття. Також просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, разом з тим його представник адвокат Бухтояров Р.О. подав заяву в якій просив про розгляд справи без його участі. Вимоги про стягнення аліментів сукупно на двох дітей у розмірі 10000грн. визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/8927/21 від 21.10.2021 присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з 13 липня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як зазначає позивачка у позовній заяві, після постановлення вказаного рішення відповідач повернувся в сім`ю і тому не було потреби у стягненні аліментів, оскільки він приймав участь в утриманні дітей. Однак, 15.11.2023 відповідач знову залишив сім`ю та перестав платити гроші на утримання дітей. Зазначає, що оскільки старшій дитині 12.10.2023 виповнилось 18 років, стягнення аліментів за рішенням суду припинилось. Як встановлено з довідки Комунального закладу вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради від 11.12.2023 №01.1-15/539 та договору про навчання у закладі вищої освіти №12-04/д/6-СМ/23 від 14.08.2023, [PERSON] , [INFO] , є студентом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти вказаного навчального закладу, спеціальність «Сценічне мистецтво», форма навчання денна контрактна, термін навчання з 1 вересня 2023 по 30.06.2027. Згідно довідки ФОП [PERSON] (код [NUMBER] ) позивачка працює у вказаного підприємця на посаді консультанта і її заробітна плата становить 6700грн. на місяць. Статтею 8 ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно положень ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню,

Outcome: partial