Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

АТ "Перший український міжнародний банк" звернулося до Калинівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 06.07.2018 року банком відповідачу 06.07.2018 на підставі кредитного договору № 1001071656501 видано кредит в сумі 30000 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, в зв`язку чим у нього виникла заборгованість в розмірі 58698,06 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 15.03.2024 даний позов прийнято до розгляду Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області та у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 2.2.1 проекту договору (оферти) (копія на а.с. 10-15) визначено, що договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно довимог чинного законодавста України, якщо інший порядок не встановлений буд-якими іншими умовами договору. Разом з тим, матеріали позовної заяви не місять заяви на приєднання до договору. Натомість позивачем додано копію паспорту споживчого кредиту - Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (копія на а.с. 7), в розділі 7 якого зазначено, що споживач має право безкоштовно отримати копію проекту договору про споживчий кредит у письмовій чи електронній формі за своїм вибором. Це положення не застосовується у разі відмови кркдитодавця від продовження процесу укаладання договору із споживачем. Суд вважає, що за вказаних обставин підписання відповідачем лише паспорту споживчого кредиту не свідчить про укладення договору між сторонами на умовах, що запропоновані банком, а лише надає відповідачу право отримати копію проекту вказаного договору. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 1001071656501 та було досягнуто згоди щодо умов (зокрема істотних умов) договору, копію проекту якого (оферти) долучено до позовної заяви, а відтак - що його майнове право порушено і підлягає судовому захисту. Про наявність будь-яких перешкод для подачі вказаних доказів позивачем не заявлялось. Наявність таких перешкод не вбачається і з наявних матеріалів справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, що передбачено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю. На підставі ст.ст. 526, 530, 536, 610, 625, 634, 1054, 1056 ЦК України,

Outcome: dismissed