Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 16 листопада 2023 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просила розірвати договір оренди землі. \~ \~ \~ \~Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2024 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~розірвання договору\~оренди землі задоволено. Розірвано договір оренди землі від 19.06.2017, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки площею 5,5397 га, кадастровий номер 3521785300:02:000:9014, розташованої на території Піщанобрідської ОТГ Добровеличківського району Кіровоградської області за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок. \~ \~ \~ \~На адресу суду від представника позивача у справі від адвоката Оніщука В.І. 27.05.2024 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши клопотання про ухвалення додаткового рішення, дослідивши подані представником позивача письмові докази та матеріали справи, суд доходить до таких висновків. До суду\~представник позивача\~адвокат Оніщук\~В.І. надав заяву щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу за надані послуги адвокатом Оніщуком В.І. у цьому цивільному провадженні. Адвокат Оніщук В.І. в судовому засіданні під час розгляду справи по суті заявив клопотання, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду зробив заяву щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу. Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п.3\~ч.1,\~ч.2,\~3,\~5\~ст.270\~ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, згідно з ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». З матеріалів справи з`ясовано, що правова допомога, пов`язана із підготовкою позову до суду та його судовим розглядом надавалася позивачу адвокатом Оніщуком В.І. згідно із угодою про захист ( представництво) та надання правничої допомоги від 16.11.2023 та додаткової угоди до угоди про захист (представництво) та надання правничої допомоги від 16.11.2023 та виданого на його підставі ордеру. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача було надано акт прийому-передачі виконаних робіт ( наданих послуг) № 1 від 24.05.2024 на суму 10 000 гривень ( зустріч з клієнтом, опрацювання документів та судової практики, складення позовної заяви та подання її до суду, участь в судових засіданнях). Крім того у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказана позиція узгоджується з позицією, викладено у постанові Верховного Суду по справі № 520/7431/19. Суд вважає, що вказана сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем в розмірі 10000 за складання та направлення матеріалів позовної заяви є завищеною та оцінюється судом у розмірі 8000 гривень, з врахуванням того, що адвокат прийняв участь у 3 судових засіданнях. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути понесені витрати на правничу допомогу в межах акту прийому-передачі від 24.05.2024 у розмірі 8000 гривень. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Outcome: partial