Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Представник позивача адвокат Мерцалов М.Ю. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення завдатку як безпідставно отриманих коштів. В своїй позовній заяві посилається на те, що 04 січня 2024 року позивач домовилася з відповідачем про купівлю у відповідача квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Гарантією домовленості була розписка від 04 січня 2024 року, написана та підписана власноруч відповідачем та підписана позивачем. Згідно розписки відповідачем було одержано від позивача 1000,00 доларів США, які вона обіцяла повернути, якщо угода не відбудеться до 01 березня 2024 року. На сьогоднішній день угода не відбулася, кошти назад позивач не отримала. Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 38313,50 грн., що на момент подання позову є еквівалентом 1000 доларів США, та судові витрати у розмірі 1211,20 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належними чином. Представник позивача судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належними чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 04 січня 2024 року [PERSON] написано розписку, в якій зазначено, що [PERSON] взяла завдаток в розмірі 1000 доларів США у [PERSON] за квартиру за адресою: [ADDRESS] . Якщо угода не відбудеться до 01 березня 2024 року то зобов`язалася повернути грошові кошти. Отже, в судовому засіданні підтвердилась обставина, на яку посилається позивач, а саме що 04 січня 2024 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] грошові \~кошти у\~сумі 1000\~доларів США\~за продаж\~квартири. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові. З огляду на викладене, встановивши, що у передбачений попереднім договором строк сторони не уклали договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що платіж, переданий позивачем відповідачу за попереднім договором, є авансом та підлягає поверненню власникові в розмірі 38313,50 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США. Згідно зі\~статтею 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частина друга статті\~524\~та частина друга статті\~533 ЦК України\~допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № \~296/10217/15-ц. Згідно із чч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу квартири. Оскільки договор купівлі-продажу квартири який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] грошова сума в розмірі 1000,00 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення суми авансу задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачену останньою суму авансу за укладення договору купівлі-продажу квартири,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,в розмірі 38313,50 грн., що на момент подання позову є еквівалентом 1000 доларів США. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір за подання позову у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved