Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №542. Позовні вимоги мотивував тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 25.12.2010 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №542. У шлюбі народилося двоє дітей: - донька [PERSON] , [INFO] ; - син [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що з початку повномасштабних військових дій 25.02.2022 року відповідачка за згодою позивача виїхала разом з дітьми у Словаччину, отримала статус біженця, і бажає залишитись закордоном на постійне місце проживання. За словами позивача, відносини у шлюбі між сторонами напружені, шлюбні відносини не підтримують більше 2 років, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. На думку позивача, примирення та збереження шлюбу не можливе, оскільки нічого спільного між сторонами нема. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.11.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява від відповідачки про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. 20.12.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду постановлено перейти до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~від 08.05.2024\~відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про надання сторонам у цивільній справі за позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу строку для примирення. 08.05.2024\~ухвалою суду\~відмовлено в\~прийняті зустрічної\~позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~від 08.05.2024\~закрито підготовче\~провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач, представниця позивача не з`явились, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити. В судове засідання представник відповідачки не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на наведене, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 25.12.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №542. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (повторно). У шлюбі народилися донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином,\~враховуючи наведене\~та з`ясувавши\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~даного позову,\~суд вважає,\~що примирення\~та подальше\~подружнє життя\~сторін є\~неможливим,\~сім`я\~розпалася остаточно,\~збереження шлюбу\~може суперечити\~інтересам позивача,\~а отже,\~укладений між [PERSON] та\~ [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved