Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

15 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на належне їй право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] склала декілька заповітів, відповідно до одного з яких вказану земельну частку (пай) заповіла дочці [PERSON] , яка у володіння спадщиною не вступила та заяви про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подавала. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла сестра позивача [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак спадкових прав не оформила та [INFO] померла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв батько позивача [PERSON] , який спадкових прав не оформив та [INFO] помер. За життя [PERSON] заповіту не складав. Вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього, який звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Пархоменка» на території Дольської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, що належало [PERSON] на підставі сертифікату серії ВЛ №014404 від 20 травня 1996 року. У судове засідання позивач не з`явився, 13 травня 2024 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без його участі (а. с. 66). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 71), про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 04 червня 2024 року постановлено проводити заочний розгляд справи (а. с. 73). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. За змістом статей 524, 548 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 12) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельну частку (пай), розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, у землі Колективного сільськогосподарського підприємства імені Пархоменка на території Дольської сільської ради Ковельського району Волинської області, без визначення меж цієї частки в натурі, які розташовані на території Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області (колишньої Дольської сільської ради Турійського району Волинської області). Відповідно до листа Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного Управління Держгеокадастру у Волинській області від 05 грудня 2023 року на підставі розпорядження голови Турійської районної державної адміністрації № 168 від 12 травня 1996 року [PERSON] є власником сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП ім. Пархоменка, серії ВЛ № 014404 від 20 травня 1996 року, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 391 (а. с. 26). Належність вищевказаного права на земельну частку (пай) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а. с. 25). За життя [PERSON] 18 квітня 2002 року склала два заповіти, посвідчені Дольською сільською радою Турійського району Волинської області, відповідно до одного з яких сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 014404, заповіла дочці [PERSON] (а. с. 15). Інших заповітів [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 57-58). [PERSON] жодних дій для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не вчинила і в контексті частини другої статті 553 Цивільного кодексу УРСР вважається такою, що відмовилася від спадщини. Зі змісту довідки Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області № 2-142 від 14 листопада 2022 року видно, що в управління та володіння спадковим майном [PERSON] з дня її смерті вступила її сестра [PERSON] (а. с. 13), яка в розумінні положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР є такою, що прийняла спадщину. [PERSON] померла [INFO] (а. с. 16). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За життя [PERSON] заповіту не складала (а. с. 54). [PERSON] постійно проживала із чоловіком [PERSON] (а. с. 17), який в контексті положень статей 1261, 1268 Цивільного кодексу України як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті останньої. [PERSON] помер [INFO] (а. с. 19). Позивач є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 18). [PERSON] на день\~смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та постійно проживав з сином [PERSON] та його сім`єю в селі Растів Ковельського району Волинської області. [PERSON] 14 вересня 2021 року подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останнього (а. с. 36 на звороті). Заповіту за життя [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після його смерті не видавалося (а. с. 39-41). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємницем першої черги за законом, який в контексті положень статей 1268, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Приватний нотаріус постановою від 04 березня 2024 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на земельні ділянки та їх належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 24). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 138/2021 до майна померлого [PERSON] (а. с. 36-65), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину на інше належне спадкодавцю майно видані також позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного, статей 524, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved