Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

25 березня 2024 року від Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) до суду надійшов позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 17 березня 2022 о 13 год 56 хв в м. Івано-Франківськ по вул. Гаркуші, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно з постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2022 відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Власник автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №205972138, укладеного із ПрАТ «Європейський страховий альянс», своєчасно звернулася до позивача з повідомленням про ДТП від 17.03.2022 та заявою про виплату страхового відшкодування від 25.03.2022. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , що визначена висновком №31 від 11.05.2022, складає 113\~695,10 грн. У зв`язку із залученням судового експерта потерпілою, МТСБУ компенсувало їй відповідні витрати у розмірі 3\~500 грн. Позивач відповідно до вимог п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодував потерпілій завдані з вини відповідача збитки в розмірі 116\~736,69 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №884444 від 05.07.2022. Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи викладене та зважаючи на виконання МТСБУ в повному обсязі покладених на нього зобов`язань щодо страхового відшкодування потерпілій стороні, позивач просить суд стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 116\~736,69 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 29 квітня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позову з таких підстав: сума страхового відшкодування, на думку представника відповідача, мала б бути зменшена на суму франшизи; наданий позивачем висновок транспортно-експертного дослідження не відповідає вимогам ЦПК; Наведений у висновку розрахунок є невірним, через не врахування правильного коефіцієнту фізичного зносу (а.с. 63-68). В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, але подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі, при ухваленні рішення просив врахувати доводи, викладені у відзиві на позов та відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 березня 2022 о 13 год 56 хв в м. Івано-Франківськ по вул. Гаркуші, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2022 винним в даному ДТП визнано водія [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за\~ст.124 КУпАП\~\~і накладено штраф в розмірі 850,00 грн, що підтверджується копією постанови (а.с.17). На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Власник пошкодженого автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] своєчасно звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування від 25.03.2022 (а.с.7). Позивач провів розрахунок страхового відшкодування на підставі Висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ №31 від 11.05.2022 (а.с.18-27), згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 113\~695,10 грн. Окрім того, [PERSON] оплатила експерту його послуги в сумі 3500 грн, що підтверджується копією відповідної квитанції № Р24А2226214458С6733 від 06.05.2022 (а.с. 14). 01.07.2022, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в розмірі 116\~736,69 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 01.07.2022 року (а.с.11). 01.07.2022, МТСБУ, на підставі ст.41 Закону №1961-ІУ, зазначеної довідки МТСБУ, було прийнято Наказ МТСБУ №3/5098 від 01.07.2022 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування [PERSON] сумі розмірі 116\~736,69 грн (а.с.11). Суму страхового відшкодування в розмірі 116\~736,69 грн позивач виплатив 05.07.2022 потерпілій [PERSON] на підставі платіжної інструкції № 884444 (а.с.29). МТСТБУ звертався до [PERSON] , з пропозицією добровільно компенсувати МТСБУ понесені витрати, загальний розмір яких з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 116\~736,69 грн. (а.с.13). В добровільному порядку витрати відповідачем не компенсовані МТСБУ. Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті\~129-1 Конституції України, суд\~ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частина 1\~ст.1191 ЦК України\~зазначає, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень п.п. 1.3,1.7,1.8. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Статтею 6 Закону №1961-ІУ страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 27 Закону України «Про страхування»\~зазначає, що до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальний за заподіяний збиток. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Відповідно до п.39.1. ст. 39.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону №1961-ІV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Так, підпунктом «г» п.41 ст.41. Закону №1961-ІV зазначено МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону № 1961-ІV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтовував позов саме пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Представник відповідача у відзиві наголошував, що наданий позивачем висновок експерта не відповідає вимогам ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України, а саме: не містить відомостей, що він підготовлений для надання до суду, а також експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Отже, висновок експертного автотоварознавчого дослідження виконаний з порушенням ч.5 ст.106 ЦПК України, тому не може братися судом до уваги, що відповідає правовій позиції, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18. Суд не погоджується з таким твердженнями представника відповідача, так як Висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження КТЗ №31, по визначенню вартості збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] від 11.05.2022 складений експертом Шаховим Олегом Володимировичем, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2. Головною відмінністю між оцінкою майна та експертизою є те, що оцінка зазвичай дає відповідь лише на одне питання: «скільки вартує нерухомість або інше майно?» Щодо експертизи, то вона може давати відповідь на значно більше коло питань. Існує доволі багато видів експертиз, які відносяться до різноманітних галузей. Починаючи від психіатричних та судово-медичних та закінчуючи такою, що є найбільш близькою до теми оцінки нерухомості, тобто будівельно-технічної. В ході проведення таких експертиз перед експертом можуть поставати питання широкого спектру, наприклад, щодо стану конструктивних елементів нерухомого майна або щодо можливості його перебудови або реконструкції. Також перед експертом постають і питання щодо визначення вартості нерухомості, але це лише одна із складових експертизи. Щодо терміну «експертна оцінка», таке словосполучення найчастіше використовується у якості назви процедури визначення вартості майна, хоча згідно законодавства правильна назва цієї послуги «незалежна оцінка». Відмінності між незалежною оцінкою та експертизою, залежить від тих фахівців, які виконують перший та другий тип роботи. Оцінку майна здійснює оцінювач, а різноманітні види експертиз експерт відповідної кваліфікації. Оцінювач займається професійною діяльністю на підставі профільного закону України «Про оцінку майна…», а експерт на підставі ЗУ «Про судову експертизу». Державним органом, який регулює професійну діяльність оцінювачів та оціночних компаній є Фонд державного майна України, натомість нагляд та контроль за діяльністю судових експертів здійснює Міністерство юстиції України. Кваліфікаційні свідоцтва оцінювача нерухомості, обладнання, автомобілів та іншого майна підтверджують, що оцінювач свого часу успішно склав іспит та отримав право проводити оцінку в рамках відповідних напрямків. Свідоцтва про підвищення кваліфікації оцінювача за всіма вище зазначеними напрямками. Отже, з точки зору процесуального законодавства існують суттєві відмінності між статусом прав та обов`язків експертів та оцінювачів. Відтак, розмір виплаченого страхового відшкодування визначений суб`єктом оціночної діяльності з дотриманням вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджених наказом від 24.11.2003 №142/5/2092, з внесеними змінами №2060/5/496 від 24.05.2022 Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395. Відповідно наданий позивачем висновок є належним та допустимим доказом у даній справі. Щодо доводів представника відповідача про неправильні розрахунки у вказаному висновку, суд не приймає їх, оскільки жодних доказів представник відповідача суду не надав, клопотань про призначення відповідної експертизи не заявив. Стосовно доводів представника відповідача з приводу необхідності врахування франшизи, вказаної в страховому полісі транспортного засобу «Toyota Avensis» н.з. [NUMBER] , суд звертає увагу, що в даній справі, відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тобто договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності не укладав, відповідно розмір франшизи не встановлювався. Таким чином, розмір франшизи за вказаним договором, до предмету доказування в даній справі не відноситься. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за [PERSON] , який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент скоєння ДТП, тому з відповідача стягнути на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу завдану шкоду в розмірі 116\~736,69 коп. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 3 028 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду, тому відповідні витрати підлягають стягненню з відповідача на корить позивача.

Outcome: approved