Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

В травні 2024 року заявниця звернулась з заявою, яку в подальшому уточнила та просила встановити факт перебування малолітньої [PERSON] на утриманні її рідного брата [PERSON] , [INFO] , визнати малолітню [PERSON] членом сім`ї військовослужбовця [PERSON] , що загинув в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини, обороняючи місто Маріуполь. Свої вимоги мотивує тим, що за життя онук [PERSON] в повному обсязі віддавався своїй сестрі, всіляко підтримував її, виховував, дбав про сестру, матеріально забезпечував, неофіційно працював, мав самостійний дохід, з якого купляв необхідні речі (речі першої необхідності), харчування, в тому числі займався дозвіллям сестри, не зважаючи на те, що мав досить юний вік. Мати онуків [PERSON] згідно рішення Сумського районного суду Сумської області №587/813/19 позбавлена батьківських прав, стягнуто з неї аліменти, діти залишені на вихованні у бабки. Але дане рішення в частині стягнення аліментів мати дітей не виконувала, жодного разу заявниця не отримувала будь-яких надходжень, наразі мається заборгованість по аліментах. Батько [PERSON] [PERSON] , також не виконував та не виконує батьківських обов`язків. [PERSON] за життя проживав за адресою [ADDRESS] разом із сестрою [PERSON] , дідом [PERSON] та бабкою позивачкою по справі. Перебуваючи в лавах ЗСУ, онук отримував досить велику заробітну плату, всі отримані кошти [PERSON] відкладав для своєї рідної сестри [PERSON] . Фактично за весь час, тобто за свідоме життя [PERSON] , сестра останнього [PERSON] перебувала на утриманні свого рідного брата. Після досягнення повноліття [PERSON] мав на меті оформити опікунство над своєю рідною сестрою, але не встиг, оскільки загинув під час ведення оборони міста Маріуполь, Донецької області. В судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] заяву підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлявся належним чином. Представник заінтересованої особи Управління «Служба у справах дітей» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника згідно чинного законодавства, не порушуючи права та законні інтереси дитини. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судової влади». Вислухавши пояснення учасників справи, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши правові позиції сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», яким визначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідним братом та сестрою, в графі мати зазначено « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8,10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1620 від 20.11.2017 року, виданої [PERSON] , до складу сім`ї (зареєстрованих) входить: [PERSON] , [INFO] .- чоловік; [PERSON] , [INFO] -дочка; [PERSON] , [INFO] -онук; [PERSON] , [INFO] - онука (а.с.21). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2019 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , стягнуто аліменти та діти залишені на вихованні бабки позивачки по справі [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] (а.с.16-17). Розпорядженням Голови районної державної адміністрації №261-ОД від 18.07.2019 року [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, мати якої рішенням Сумського районного суду Сумської області №587/813/19, позбавлена батьківських прав, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.29). Розпорядженням Голови районної державної адміністрації №265-ОД від 22.07.2019 року [PERSON] , призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Згідно довідки №57 від 20.04.2023 року виданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №37 «Веселі зайчата» Сумської міської ради встановлено, що за період перебування [PERSON] в закладі [PERSON] допомагав бабці, піклувався про свою сестру, часто приводив і забирав її з дитячого садка (а.с.22). Мешканка с. Стецьківка Сумського району [PERSON] , проживаюча за адресою [ADDRESS] , засвідчила, що [PERSON] та [PERSON] влітку 2021 року працювали за винагороду в її сина, [PERSON] (на даний момент знаходиться за кордоном). Для [PERSON] це був один із варіантів отримати додаткові кошти на утримання малолітньої сестри, яку виховують бабка з дідом(а.с.23). [INFO] [PERSON] , [INFO] , загинув у віці 18 років у м. Маріуполь, Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , довідкою про причину смерті №314, постановою про встановлення особи трупа від 28.02.2023 року (а.с.11-14). Свідок [PERSON] зазначила, що працює вчителем української мови Стецьківського закладу загальної середньої освіти 1-3 ступенів СМР, мешкає в [ADDRESS] . Пояснила, що їй відомо, про те, що [PERSON] хотів стати опікуном своєї сестри, дуже її любив. До 7 класу була класним керівником у [PERSON] , він відкритий, відповідальний, завжди приходив на допомогу, був справжнім патріотом, він був лідером у команді. Забирав сестру постійно з садочка, хотів бути їй наче як батько, так як його та сестру виховувала бабуся. Маму [PERSON] бачила два рази, а батька не знала взагалі чи він є. Кошти за школу здавала бабуся, на збори приходила також бабуся. Батьки у дітей різні. [PERSON] розповідав, шо [PERSON] купив подарунок, на вихідних ходив на роботу. В 11 році захопився патріотичною практикою, згодом хотів приєднатися до полку « [PERSON] », в тому числі з матеріальних міркувань, оскільки був єдиним працездатним членом родини і треба було надавати кошти сестрі [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою заявниці, її сім`ю знає давно, [PERSON] знає і по школі, і по вулиці. Місце знаходження матері дітей [PERSON] їй не відомо, вже шість років вона її не бачила. Опікуном [PERSON] є її бабка, позивачка по справі. Батька [PERSON] знає, але він не приймає участі у його вихованні. Про батька [PERSON] взагалі їй нічого не відомо. [PERSON] приймав участь у вихованні сестри, він заводив її до дитсадка та забирав її. [PERSON] його любила і він її, завжди купляв їй солодощі та подарунки. Працював та приносив кошти в сім`ю. [PERSON] завжди говорив, що на першому місці допомогти бабусі поставити сестру на ноги, збирався після 18 років стати опікуном для сестри. Свідок [PERSON] пояснила, що наразі є пенсіонеркою, мешкає в [ADDRESS] . Пояснила, що в 2022 році вона працювала в школі на посаді вчителя зарубіжної літератури. [PERSON] знає особисто, оскільки навчала його у 9 класі, була класним керівником. Вона спілкувалася з бабусею та [PERSON] . Бабуся завжди цікавилася навчанням [PERSON] , приходила в школу з [PERSON] . Батька [PERSON] вона жодного разу не бачила, мати теж жодного разу не з`являлася до школи Їй відомо, що [PERSON] ( мати загиблого [PERSON] ) позбавлена батьківських прав. Вихованням [PERSON] займався [PERSON] та бабуся. Чула, що він забирав сестру із садочка, купляв невеликі подарунки, говорив, що хоче мати кошти щоб допомогти свої сестрі. Коли почалася війна він пішов до ЗСУ щоб матеріально допомогти сестрі та бабусі. Говорив що хоче стати опікуном сестри коли йому виповниться 18 років. На канікулах [PERSON] відпрацьовував на винограднику і мав певні кошти, які витрачав на утримання сестри [PERSON] і на матеріальну допомогу бабці - позивачці по справі. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99\~у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19). Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування [PERSON] на утриманні її рідного брата - [PERSON] . Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Слід врахувати, що малолітня [PERSON] не має та не мала жодних доходів. Встановлені аліменти для утримання від батьків не виплачувались. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер\~допомоги означає,\~що вона\~була не\~одноразовою,\~а надавалася\~систематично,\~протягом певного\~періоду часу\~і що\~померлий виконував\~обов`язок щодо\~утримання цього\~члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Крім того, слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду 18 січня 2024 року розглянула знакову справу № 560/17953/21 стосовно юрисдикції судових справ щодо встановлення факту проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем та отримати відповідну допомогу від держави як члени родини. Так, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може впливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів. За змістом ст. ст.\~12,13,81\~ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності надані суду і безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження факту перебування малолітньої [PERSON] на утриманні її рідного брата загиблого військовослужбовця [PERSON] , єдиного працездатного члена родини. На підставі викладеного,

Outcome: approved