Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

22.12.2023 року директор ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» Лінченко В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просив стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію за період лютий 2022 - травень 2023 року в розмірі 41411,28 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг за адресою [ADDRESS] , що призвело до виникнення заборгованості. Ухвалою суду від 03.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 19.04.2024 відповідач надав до суду заяву, в якій просив визнати позивача неналежним та відмовити в задоволенні позову. До судового засідання представник позивача не з`явилася, 07.06.2024 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, вказана ним причина повторної неявки визнається судом не поважною, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14.06.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва заяву ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» задоволено та видано судовий наказ. 06.07.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва судовий наказ було скасовано. [PERSON] є споживачем послуг, які постачаються ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» до квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.12.2023 [PERSON] є власником зазначеної квартири. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати спожитої електроенергії, станом на 13.12.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 41411,28 грн. за період лютий 2022 - травень 2023 року. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг. Обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Виходячи із зазначених норм Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.1 ст.530 ЦК України визначено, що у разі встановлення у зобов`язанні строку (терміну) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 та ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. До посилань відповідача щодо неналежного позивача, суд відноситься критично. З урахуванням вищезазначеного, з відповідача користь ТОВ «Миколаївської електропостачальної компанії» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з електропостачання. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved