Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, просить визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] [INFO] : - перебувати у місці проживання (перебування) [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; ??наближатися на відстань до 1 км. до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; ??наближатись на відстань 500 (п?ятсот) метрів до [PERSON] (У громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] . Відповідно до довідки від 14.06.2022 № 179 виданою дочірнім підприємством «Благоустрій 1», [PERSON] зареєстрований та проживає разом із своєю матір?ю [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Поряд з цим, за вказаною адресою також проживає ії син [PERSON] [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1996, вище вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Впродовж дев?яти років [PERSON] систематично потерпає від насильства зі сторони свого сина - [PERSON] . Поведінка [PERSON] негативно впливає на здоров?я, моральний стан та працездатність матері. Син постійно її принижує, погрожує фізичною розправою, ображає нецензурними словами, систематично вчиняє психологічне домашнє насилля та фізичне насильство, штовхає та б?є. Після щоденних скандалів, сварок, образ нецензурними словами та погроз з боку сина, вона не може вести розмірений спосіб життя, відчувати себе у безпеці, оскільки, [PERSON] не контролює свої дії і має ряд ознак людини з психічними розладами. Сам [PERSON] не працює, веде нездоровий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та ймовірно приймає наркотичні речовини (оскільки під час вчинення насильницьких дій у [PERSON] чітко виражені ознаки наркотичного сп?яніння, які проявляються у розширених зіницях, підвищеній жвавості, рухливості ходи і мови та почервонінні або ж блідності обличчя). Мати неодноразово просила не приходити до неї у такому стані, але він на це не зважає та стукає по вікнах, гримає в двері, погрожує, вимагає впустити в квартиру. Самостійно бере їжу, яку заявниця купляє за власні кошти, а також жодним чином не допомагає в побуті. У зв?язку з проявом такої агресивної та неадекватної поведінки, [PERSON] та її спів жителі неодноразово зверталась до працівників поліції. Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.04.2024 № С-5баз, встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційному порталі Національної поліції України повідомлено, що в період часу з 01.01.2015 по цей час на спеціальну лінію «102» ГУНІ в Тернопільській області надійшло 98 повідомлень з приводу вчинення домашнього насильства та інших конфліктних ситуацій за адресою [ADDRESS] . В даній\~відповіді також\~міститься інформація,\~що згідно\~бази ІПНП\~відносно гр.\~ [PERSON] \~ [INFO] \~було складено\~ряд адміністративних\~адміністративних справ,\~які в\~подальшому скеровувались\~до суду\~.\~Водночас,\~впродовж січня\~2023\~року по\~березень 2024\~року,\~відносно [PERSON] \~було винесено\~8\~термінових заборонних\~приписів стосовно\~кривдника,\~які полягали\~у зобов?язанні\~залишення місця\~проживання (перебування)\~постраждалої особи,\~забороні на\~вхід та\~перебуванні у\~місці проживання\~(перебування)\~постраждалої особи\~та забороні\~та в\~будь-який\~спосіб контактувати\~з постраждалою\~особою,\~до їх\~спливу або\~ж після\~їх спливу,\~ [PERSON] \~знову продовжував\~та продовжує\~вчиняти насилля\~щодо своєї\~матері та\~осіб,\~які проживають\~разом із\~нею за\~вище вказаною\~адресою,\~з ще\~більшою жорстокістю,\~проявляючи грубу\~агресію та\~погрожуючи фізичною\~розправою.\~Впродовж дев?яти\~років,\~поведінка [PERSON] \~ніяким чином\~не змінюється,\~станом на\~сьогодні,\~заявниця не\~має більше\~сил терпіти\~ганебне ставлення\~її сина,\~поведінка якого\~відображається на\~стані її\~здоров?я,\~оскільки,\~вона є\~людиною старшого\~віку,\~а будь-яке\~хвилювання або\~насильство щодо\~неї може\~завдати непоправних\~наслідків її\~здоров?ю та\~є реальною\~загрозою життю.\~Будь-які\~словесні вмовляння\~сина не\~чинити насильство\~щодо своєї\~матері не\~дають позитивного\~результату.\~Крім цього,\~згідно відповіді\~на адвокатський\~запит від\~24.04.2024\~наданої Тернопільським\~міськрайонним судом\~Тернопільської області\~встановлено,\~що відносно\~ [PERSON] \~перебувало ряд\~справ щодо\~притягнення його\~до адміністративної\~відповідальності . Таким чином заявник вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявника, необхідно застосувати до [PERSON] обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав. У судовому\~засіданні представник заявниці звернення підтримав, просить вимогу задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час і місце судового розгляду. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] . Відповідно до довідки від 14.06.2022 № 179 виданою дочірнім підприємством «Благоустрій 1», [PERSON] зареєстрований та проживає разом із своєю матір?ю [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Поряд з цим, за вказаною адресою також проживає ії син [PERSON] [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1996, вище вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Впродовж дев?яти років [PERSON] систематично потерпає від насильства зі сторони свого сина - [PERSON] . Поведінка [PERSON] негативно впливає на здоров?я, моральний стан та працездатність матері. Син постійно її принижує, погрожує фізичною розправою, ображає нецензурними словами, систематично вчиняє психологічне домашнє насилля та фізичне насильство, штовхає та б?є. Після щоденних скандалів, сварок, образ нецензурними словами та погроз з боку сина, вона не може вести розмірений спосіб життя, відчувати себе у безпеці, оскільки, [PERSON] не контролює свої дії і має ряд ознак людини з психічними розладами. Сам [PERSON] не працює, веде нездоровий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та ймовірно приймає наркотичні речовини (оскільки під час вчинення насильницьких дій у [PERSON] чітко виражені ознаки наркотичного сп?яніння, які проявляються у розширених зіницях, підвищеній жвавості, рухливості ходи і мови та почервонінні або ж блідності обличчя). Мати неодноразово просила не приходити до неї у такому стані, але він на це не зважає та стукає по вікнах, гримає в двері, погрожує, вимагає впустити в квартиру. Самостійно бере їжу, яку заявниця купляє за власні кошти, а також жодним чином не допомагає в побуті. У зв?язку з проявом такої агресивної та неадекватної поведінки, [PERSON] та її спів жителі неодноразово зверталась до працівників поліції. Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.04.2024 № С-5баз, встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційному порталі Національної поліції України повідомлено, що в період часу з 01.01.2015 по цей час на спеціальну лінію «102» ГУНІ в Тернопільській області надійшло 98 повідомлень з приводу вчинення домашнього насильства та інших конфліктних ситуацій за адресою [ADDRESS] . В даній відповіді також міститься інформація, що згідно бази ІПНП відносно гр. [PERSON] [INFO] було складено ряд адміністративних адміністративних справ, які в подальшому скеровувались до суду. Водночас, впродовж січня 2023 року по березень 2024 року, відносно [PERSON] було винесено 8 термінових заборонних приписів стосовно кривдника, які полягали у зобов?язанні залишення місця проживання (перебування) постраждалої особи, забороні на вхід та перебуванні у місці проживання (перебування) постраждалої особи та забороні та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, до їх спливу або ж після їх спливу, [PERSON] знову продовжував та продовжує вчиняти насилля щодо своєї матері та осіб, які проживають разом із нею за вище вказаною адресою, з ще більшою жорстокістю, проявляючи грубу агресію та погрожуючи фізичною розправою. Впродовж дев?яти років поведінка [PERSON] ніяким чином не змінюється, станом на сьогодні, заявниця не має більше сил терпіти ставлення її сина, поведінка якого відображається на стані її здоров?я, оскільки, вона є людиною старшого віку, а будь-яке хвилювання або насильство щодо неї може завдати непоправних наслідків її здоров?ю та є реальною загрозою життю. Будь-які словесні вмовляння сина не чинити насильство щодо своєї матері не дають позитивного результату. Крім цього, згідно відповіді на адвокатський запит від 24.04.2024 наданої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області встановлено, що відносно [PERSON] перебувало ряд справ щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме: постанова від 26.01.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/1297/15-п); постанова від 09.02.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/2135/15-п); постанова від 09.09.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч 1ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/10002/16-п1); постанова від 16.06.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч 1ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/5641/17); - постанова від 23.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/6941/18); постанова від 20.06.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/11286/19); постанова від 25.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. І ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/16216/20); постанова від 18.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/21291/20); постанова від 22.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/7098/21); рішення від 12.05.2021 у цивільній справі за заявою [PERSON] . заінтересована особа - [PERSON] про видачу обмежувального припису (справа № 607/6469/21); - видано обмежувальний припис [PERSON] , [INFO] , яким на строк 6 (шість) місяців заборонити спільне перебування з [PERSON] в житлових кімнатах, а також наближатись на відстань ближче 2 м. в приміщеннях загального користування квартири по [ADDRESS] . ухвала від 19.08.2021 у кримінальному провадженні №12021216040001139 від 17.07.2021 про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України (справа № 607/13399/21); постанова від 29.09.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/13154/22); постанова від 19.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/870/24); постанова від 27.02.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/2673/23); постанова від 05.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/4619/24); постанова від 09.03.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/3779/23); постанова від 11.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/5087/24); постанова від 11.04.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/6172/23); постанова від 05.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/7763/23); постанова від 05.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/7635/23); постанова від 01.06.2023 про притягнення од адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/9144/23); - постанова від 06.07.2023 про притягнення од адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/10290/23); постанова від 16.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 182 КУпАП (справа № 607/14734/23); постанова від 08.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/16569/23); постанова від 08.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/16571/23); постанова від 18.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/17595/23); постанова від 18.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч, 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/17293/23); постанова від 17.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/15283/23); постанова від 16.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/22062/23); постанова від 23.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/22612/23); постанова від 24.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/22614/23): постанова від 17.04.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2. ч. 2 ст. 182. ч. 2 ст. 182 КУпАП (справа № 607/6163/24). Повідомила, що станом на сьогодні, психічні розлади [PERSON] загострилися і він надалі продовжує систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо своєї матері. Неправомірні дії з боку [PERSON] завдають матері моральних (що полягає в душевному болі, постійному переживанні за своє життя і здоров?я, приниженні її честі та гідності), а також фізичних страждань (синьці, садни на тілі). Аби уникнути повторних випадків домашнього насильства щодо неї, вважає, що до її сина - [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних випадків вчинення домашнього насильства щодо неї. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві. Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки [PERSON] дійсно є постраждалою особою, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . З огляду на вказані обставини, суд приходить висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] та про необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] [INFO] : - перебувати у місці проживання (перебування) [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; ??наближатися на відстань 300 м. до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; ??наближатись на відстань 50 метрів до [PERSON] (У громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав [PERSON] є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника. Оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису (шість місяці) є пропорційним, необхідним та достатнім для уникнення фізичного контакту потерпілої та кривдника, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту та захисту здоров`я потерпілої. Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі наведеного,

Outcome: partial