Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави. Свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» (надалі - ТДВ «СК «ГАРДІАН»») та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AO/2599733 зі строком дії з 10.07.2020р. по 09.07.2021р., забезпечений транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», реєстр.№ [NUMBER] . За вказаним договором була застрахована цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка на законних підставах керує забезпеченим транспортним засобом. Вказує, що 16.09.2020р. за участі забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та з його вини сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки Renault Megane», реєстр.№ [NUMBER] , який належить на праві власності відповідачу [PERSON] . На підставі ст.ст.6, 29, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначена подія ДТП була визнана страховим випадком за договором страхування №AO/2599733, а страховиком ТДВ «СК «ГАРДІАН» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням автомобіля марки «RenaultMegane», реєстр.№ [NUMBER] , у сумі 1 365,52 грн. (страховий акт №ЦВ/2601/1 від 29.09.2020р.). Розмір страхового відшкодування було визначено на підставі Аварійного сертифікату №81-D/75/5 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.09.2020р., складеного аварійним комісаром [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Renault Megane», реєстр. № [NUMBER] , з урахуванням зносу без ПДВ складає 1365,52 грн. Вказує, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, в результаті чого позивачем платіжним дорученням №2500 від 29.09.2020р. було перераховано суму страхового відшкодування, однак, помилково замість суми визначеної страховим актом в розмірі 1365,52 грн. йому (відповідачу) було перераховано грошові кошти в сумі 8519,08 грн. Вважає, що таким чином відповідач [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 7153,56 грн. без наявності правових підстав. Стверджує, що 30.10.2020 року на адресу відповідача позивачем було направлено листа із проханням повернути на рахунок страховика надлишково сплачені кошти, а в результаті телефонних перемовин із відповідачем було з`ясовано, що надмірно сплачені кошти останній повертати не збирається. З огляду на наведене та у відповідності до вимог ст.1212 ЦК України, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТДВ «СК «ГАРДІАН» грошові кошти, отримані останнім без достатніх правових підстав в сумі 7153,56 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. ІІ. Короткий зміст інших заяв по суті справи. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому такий просить відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН», покликаючись на наступне: 01.07.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» (надалі - ТДВ «СК «ГАРДІАН»») та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AO/2599733 зі строком дії з 10.07.2020р. по 09.07.2021р., забезпечений транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», реєстр.№ [NUMBER] ; 16.09.2020р. за участі забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] , та з вини останнього сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспорт марки «Renault Megane», реєстр. № [NUMBER] , який належить йому (відповідачу [PERSON] ).; відповідно до ст.ст.6, 29, 35. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вищевказана подія визнана страховим випадком; ним (відповідачем) дійсно подано звернення про здійснення страхування, а у вересні 2020 року на його (відповідача) рахунок надійшла сплата страхового відшкодування по страховому випадку у розмірі 8 519,08 гривень; 05.10.2020р. він (відповідач) взяв в офіційного дилера фірми Рено - ТзОВ "Ю.Р.К." рахунок-фактуру про вартість заміни деталі, яка була пошкоджена в результаті страхового випадку; зазначена вартість становить 8 628 гривень, (копія рахунка-фактури №ТОВ0000209 додається ним (відповідачем) до даного відзиву). У поданому відзиві відповідач [PERSON] ствердив, що з висновком про вартість пошкодженої деталі в результаті вищевказаного страхового випадку у розмірі 1365,52 гривень, яка вказана у страховому сертифікаті №81-В75/5 від 18.09.2020р., який складений аварійним [PERSON] Видута він (відповідач) не погоджується, з огляду на те, що належний йому транспортний засіб марки «Renault Megane», реєстр. № [NUMBER] , дана особа особисто не оглядала; джерела про вартість пошкодженої деталі є сумнівними, оскільки взято аналоги деталей (не від заводу виробника), які є значно дешевшими; про існування страхового сертифіката №81-В75/5 від 18.09.2020р. та висновку про вартість він (відповідач) дізнався коли ознайомився зі справою №448/1431/21; висновок про вартість, зазначений у страховому сертифікаті, - не містить рецензії. Відповідач також зазначає, що не відповідають дійсності твердження сторони позивача про те, що йому (відповідачеві) надсилались повідомлення про повернення зайво перерахованих коштів (набутих без достатньої правової підстави), бо листа від 30.10.2020., про який вказано у позовній заяві, він не отримував, як і листа від 30.09.2022. за №30/09/2020/14, копія якого містися в додатку до позовної заяви. Він (відповідач) не пригадує і щодо будь-яких телефонних переговорів зі стороною позивача про повернення зайво перерахованих коштів. Представником позивача скеровано на адресу суду відповідь на відзив, який сторона позивача мотивує наступними доводами: відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентуються спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961); відповідно до п.22.1. ст.22 Закону №1961, - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; згідно ст.29 Закону №1961, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; позивачем виконано умови Закону №1961 та ним було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування на підставі Аварійного сертифікату №81-D/75/5 в розмірі 1365,52 грн., що підтверджується страховим актом №ЦВ/2601/1 від 29.09.2020р.; наданий відповідачем [PERSON] рахунок-фактура №ТОВ0000209 від 05 жовтня 2020р. не може бути взятий до уваги, оскільки містить комерційну, а не оціночну пропозицію по вартості відновлювального ремонту; крім того, в наданому рахунку-фактурі не визначено коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, натомість включено розмір ПДВ; відповідачем не надано належних доказів, що саме на цьому підприємстві було відновлено транспортний засіб, як і не надано доказів того, що транспортний засіб було відновлено. Сторона позивача вважає, що відповідач [PERSON] зобов`язаний повернути позивачу надлишково сплачені кошти. ІІІ. Позиція учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити, покликаючись на доводи та мотиви, викладені стороною позивача у позовній заяві, відповіді на відзив, а також у поданих ними письмових поясненнях, які було скеровано на адресу суду 23.10.2023р. Представник ствердила, що у даній справі не розглядається спір про щодо розміру страхового відшкодування, а спір про повернення безпідставно набутих грошових коштів, які помилково були перераховані відповідачу по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог, пред`явлених до нього Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН», покликаючись на доводи, викладені ним у відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначив, що у даній ситуації не вбачає своєї вини, оскільки він (відповідач) не забирав жодних грошових коштів у позивача, а навпаки, сам позивач здійснив виплату та перерахування грошових коштів йому (відповідачу). IV. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 15.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Ухвалами Мостиського районного суду Львівської області від 01.02.2022р., від 08.08.2022р., від 06.04.2023р., від 18.04.2023р. від 10.11.2023р., від 26.02.2024р. та від 03.06.2024р. задоволено клопотання представників позивача про їх участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалами Мостиського районного суду Львівської області від 10.03.2023р., від 06.04.2023р., від 15.05.2023р., від 19.10.2023р., від 10.11.2023р., від 26.02.2024р., від 03.06.2024р. задоволено клопотання відповідача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. V. Обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 16.09.2020р. по [ADDRESS] за участі транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», реєстр. № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки «RenaultMegane», реєстр.№ [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстр. № [NUMBER] , - [PERSON] були застраховані в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» (надалі - ТДВ «СК «ГАРДІАН»») згідно полісу №AO/2599733 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 01.07.2020р. Строк дії договору - з 10.07.2020р. по 09.07.2021р. включно. 17.09.2020 року після огляду представником ТДВ «СК «ГАРДІАН»» пошкодженого автомобіля марки «Renault Megane», реєстр.№ [NUMBER] , було складено протокол огляду даного транспортного засобу. Згідно аварійного сертифікату №81-D/75/5 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.09.2020р., складеного аварійним комісаром [PERSON] , - вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу марки «Renault Megane», реєстр.№ [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 18.09.2020р. складає 1543,02 грн. з урахуванням ПДВ; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 1543,02 грн. (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали); вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 1365, 52 грн. 28.09.2020р. позивачем була отримана заява від відповідача [PERSON] про виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.09.2020р. Згідно страхового акту №ЦВ/2601/1 від 29.09.2020р., одержувачу страхового відшкодування - [PERSON] постановлено здійснити виплату такого відшкодування у розмірі 1365,52 грн., призначення платежу «страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Renault Megane», реєстр.№ [NUMBER] . 29.09.2020\~року згідно\~платіжного доручення\~№2500,\~ТДВ «СК\~«ГАРДІАН» здійснило виплату/перерахування коштів на користь відповідача [PERSON] в розмірі 8519,08 грн. 05.10.2020р. на замовлення [PERSON] , Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.Р.К.» виписано на його (відповідача) ім`я рахунок-фактуру №ТОВ0000209 на товар (дзеркало зн/вс, дзеркало роз/зб, накладку дзеркала фарбування, підбір фарби, розхідні матеріали по фарбуванню, корпус дзеркала, накладку дзеркала, скло дзеркала, повторювач повороту), всього на суму 8628 грн. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» на адресу відповідача [PERSON] надсилались вимоги-претензії про повернення надлишково перерахованих грошових коштів, згідно платіжного доручення №2500 від 29.09.2020р., в розмірі 7\~153, 56 грн., проте такі залишені відповідачем без задоволення. VI. Застосовані судом норми права. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 вказаного Закону). Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здійснюється за рахунок страховика у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Такого правого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 27 червня 2019 року по справі №405/7/17. Відповідно до вимог ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VII. Висновки суду. Матеріалами справи підтверджено, що 16.09.2020р. по [ADDRESS] мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки «RenaultMegane», реєстр.№ [NUMBER] , який належить на праві власності відповідачу Належитому Є.М Відповідач [PERSON] 28.09.2020р. звернувся до позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» із заявою про виплату йому страхового відшкодування в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу. За результатами огляду транспортного засобу складено страховий акт №ЦВ/2601/1 від 29.09.2020р. та зроблено розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 1365,52 грн. Тобто, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» прийнято власне мотивоване рішення про виплату відповідачу [PERSON] страхового відшкодування в сумі 1365,52 грн. При цьому, відповідач [PERSON] не оскаржував даного рішення позивача та не висловлював на адресу позивача будь-яких зауважень з приводу розрахованої суми страхового відшкодування. Отже, на підставі страхового акту №ЦВ/2601/1 від 29.09.2020р. у ТДВ «СК «ГАРДІАН» виникло зобов`язання зі сплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Renault Megane», реєстр.№ [NUMBER] . на рахунок одержувача - відповідача [PERSON] в сумі 1365,52 грн. Мотивованого рішення про здійснення виплати відповідачу [PERSON] страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб в розмірі 8519,08 грн. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» не приймало. Однак, згідно платіжного доручення №2500 від 29.09.2020р. відповідачу [PERSON] позивачем помилково виплачено грошові кошти в сумі 8519, 08 грн. замість страхового відшкодування у попередньо розрахованому розмірі в сумі 1365, 52 грн. Відтак, отримані відповідачем [PERSON] від ТДВ «СК «ГАРДІАН» грошові кошти в сумі 7153,56 грн. (8519,08 грн. - 1365,52 грн.), є безпідставно набутим майном та підлягають поверненню його власнику - ТДВ «СК «ГАРДІАН»». Грошові кошти в сумі 7153, 56 грн. є коштами, які отримані відповідачем не на підставі страхового акту, який був складеним позивачем, а тому суд розцінює зазначену суму грошових коштів саме як такі, які відповідач [PERSON] зберіг у себе за рахунок позивача без достатньої правової підстави та він зобов`язаний повернути їх позивачу - Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН». Суд не приймає до уваги доводів відповідача [PERSON] з приводу його незгоди з висновком про вартість пошкодженої деталі в результаті вищевказаного страхового випадку у розмірі 1365,52 гривень, яка вказана у страховому сертифікаті №81-В75/5 від 18.09.2020р., який складений аварійним [PERSON] .Видута, так і доводів щодо сумнівності джерел про вартість пошкодженої деталі, тощо, - з тих підстав, що у даній цивільній справі судом не розглядається по суті спір щодо розміру страхового відшкодування, а спір про повернення безпідставно набутих грошових коштів, які помилково були перераховані відповідачу. Також суд не приймає до уваги покликання відповідача [PERSON] на рахунок-фактуру №ТОВ0000209 на товар (дзеркало зн/вс, дзеркало роз/зб, накладку дзеркала фарбування, підбір фарби, розхідні матеріали по фарбуванню, корпус дзеркала, накладку дзеркала, скло дзеркала, повторювач повороту), всього на суму 8628 грн., оскільки дана фактура була виписана на ім`я відповідача [PERSON] та оплачена ним 05.10.2020р., тобто вже після отримання ним відповідного страхового відшкодування згідно платіжного доручення №2500 від 29.09.2020р. Крім того, зазначена в даному рахунку-фактурі сума грошових коштів не збігається з сумою коштів, яка була виплачена відповідачу згідно платіжного доручення №2500 від 29.09.2020р. На час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] безпідставно отриманих та збережених у себе за рахунок Товариства з\~додатковою відповідальністю\~«Страхова компанія\~«ГАРДІАН» грошових коштів в сумі 7153, 56 грн. - позивачу не повернув. Беручи до уваги усі наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що даний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VIII. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 27.10.2021р. №24154 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то у відповідності вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved