Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилаючись на ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків відносно її дитини, просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що він проживав з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та син [PERSON] , [INFO] . В подальшому 15.05.2020 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб було розірвано. Відповідачка, після розірвання шлюбу виїхала в невідомо напрямку, а діти залишились проживати з ним, на даний час відповідачка будь-якої допомоги дітям не надає, їх не виховує, не піклується про їх стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей дітей, не спілкується з ними та не вживає активних дій для спілкування. Всі обов`язки відносно дітей здійснює він, так як діти постійно проживають з ним, він їх виховую, піклується про їх стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, створює їм необхідні умови, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 12.03.2024 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі, по справі призначено підготовче судове засідання. 22.04.2024 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач та представника позивача в судове засідання не з`явились. Представник позивача продав до суду клопотання про розгляд справи у йог відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Відмітку працівника поштового зв`язку «За закінченням терміну зберігання» суд, виходячи із засад добросовісності дії представника пошти, розцінює як належне повідомлення. Судова повістка в такому випадку вважається врученою в день проставляння у поштовому відділенні відповідної відмітки, як зазначено в пп. 3. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Аналогічні позиція зазначена в Постанові ВС від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. На виконання запиту суду подав рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. У свою чергу відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 21 вересня 2002 року виконкомом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, про що складено відповідний актовий запис № 21 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 травня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення. Відповідачка, останні роки, проживаючи окремо від позивача та дітей, будь-якої допомоги не надає, дітей не виховує, не піклується про їх стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей дітей, не спілкується з ними та не вживає активних дій для спілкування, як це передбачено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Всі обов`язки відносно дітей здійснює позивач, так як діти постійно проживають з ним, він їх виховує, піклується про їх стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, створює їм необхідні умови, що підтверджується копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.01.2024 року, копіями актів про обстеження умов проживання від 02.03.2020 року, від 08.01.2024 року, копією довідки Козинської амбулаторії Загальної практики Сімейної медицини від 18.01.204 року, копією довідки Козинського ліцею Козинської селищної ради від 08.01.2024 року, копією висновку оцінки потреб сім`ї від 23.01.2024 року, копією довідки про поживання дитини з батьком від 08.05.2023 року та іншими матеріалами справи. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, вона самоусунулася від спілкування з дитиною, їх виховання та утримання, тому позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав. Доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, також підтверджується висновком третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, а саме вказано, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не надає їй належного догляду, не піклується її станом здоров`я, не займається її духовним та фізичним розвитком, її навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на її розвиток в цілому, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, вона самоусунулася від спілкування з дитиною, її виховання та утримання. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час розгляду справи судом встановлений факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, що підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи доказів у справі, тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Враховуючи відсутність заяви позивача витрати по сплаті судового збору слід залишити за ним.

Outcome: approved