Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який мотивує наступним. Позивач на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 № 286753 виданого Брусилівською селищною радою 23.09.2019 він має право на пайовий фонд колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» реорганізованого в ПП «Обрій» в розмірі 554 190,57 грн. З метою реалізації свого права на отримання у власність майна КСП «Жовтень» реорганізованого у ПП «Обрій» позивачем було виготовлено технічний паспорт на наступне нерухоме майно: зерносклад - літера «Б»; конюшню - літера «В» ; свинарник - літера «Г»; свинарник - літера «Д»; корівник літера «Е»; майстерня тракторна - літера «Ж»; кузня, склад тракторної бригади літера «3»; корівник літера «К»; критий тік - літера «Л»; башня Рожновського літера «№1»; зерноплощадка - літера «№2», яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вартість переліченого майна, відповідно до копії Переліку майна, що входить до розміру пайового фонду по КСП «Жовтень» с. Соболівка становить 369 271,31 грн. Зазначив, що Державним реєстратором було відмовлено в проведенні державної реєстрації вказаного майна по тій причині, що на свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідчена підписом керівника такого підприємства та печаткою, а також відсутній акт приймання - передачі нерухомого майна. Правонаступником реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» виступало приватне підприємство «Обрій», а після ліквідації останнього відомостей про його правонаступників немає. Тому, на підставі роз`яснення Державної реєстраційної служби України від 06.06.2014 №4299/05-15-14 та Постанови КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді від 09.01.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.01.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 27.02.2024 від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення, мотивовані тим, що Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області як орган місцевого самоврядування не може мати майнових (корпоративних) прав в колективному сільськогосподарському підприємстві. Особами, які мають інтерес в даному спорі є співвласники та підприємство-правонаступник. Тобто, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що Брусилівською селищною радою порушуються майнові права позивача. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що Брусилівською селищною радою вживаються будь-які заходи щодо невизнання права на спірне нерухоме майно. Зазначили, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача адвокат Штундюк О.А. позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Вказав, що іншим шляхом, ніж в судовому порядку, позивач не може захистити свої права, так як відсутні правонаступники КСП. В судове засідання представник відповідача Брусилівської селищної\~ради Житомирського\~району Житомирської\~області не з`явився, в заяві просив розглядати справу без їх участі. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що частка [PERSON] у пайовому фонді майна КСП «Жовтень» реорганізованого в ПП «Оберіг» становить 554190, 57 або 28,82 %, що підтверджується свідоцтвом про Право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 № 286753 від 23.09.2019 (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Розмір майнового фонду по КСП «Жовтень» складається з переліку майна затвердженого зборами співвласників 27.04.2001 (а.с. 8-10). КП «Житомирське обласне міжміське Бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради на ім`я [PERSON] 04.10.2022 виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 195 (а.с.11-16, 17-20). Згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське Бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 01.11.2022 № 352, станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно, а саме, будівлі зерноскладу літ. «Б» загальною площею 490,6 кв. м., будівлі конюшні літ. «В», загальною площею 552,2 кв. м., будівлі свинарника літ. «Г» загальною площею 570,5 кв. м., будівлі свинарника літ. «Д», загальною площею 551,3 кв. м., будівлі корівника літ. «Е» загальною площею 1114,5 кв. м., будівлі майстерні тракторної літ. "Ж", загальною площею 677,5 кв. м., будівлі кузні, складу тракторної бригади літ. "3", загальною площею 138,4 кв. м., будівлі корівника літ. "К" загальною площею 785,9 кв. м., будівлі критого току літ. "Л", загальною площею 876,6 кв. м., башня Рожновського № 1 та зерноплощадка № 2 що відображено в технічному паспорті виготовленому КП "ЖОМБТІ" Житомирської обласної ради від 04.10.2022 року - не зареєстровано (а.с.21). Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу ЦНАП Брусилівської селищної ради № 68017179 від 14.06.2023 у проведенні реєстраційних дій за заявою від 07.06.2023 відмовлено (а.с. 22). Згідно висновку про вартість майна від 28.02.2023 загальна вартість об`єкта незалежної оцінки майна, що входить згідно технічного паспорту БТІ від 04.10.2022 становить 863\~145 грн. (а.с. 23). Згідно відповіді на запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та від 08.01.2024 № 396728 щодо ПП «Обрій», яке розташоване в [ADDRESS] засновником є [PERSON] , державна реєстрація якого проведена 13.04.2007, основний вид діяльності розведення великої рогатої худоби (а.с. 24-27, 31, 74-77). Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.12.2016 справа № 275/416/16-ц за позовом [PERSON] до членів комітету Спілки громадян-співвласників реорганізованого КСП «Жовтень» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії членів комітету Спілки (об`єднання) громадян співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» зобов`язано скликати загальні збори Спілки (об`єднання) громадян співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» та розглянути заяву [PERSON] про виділення йому майна, в іншій частині позову відмовлено (а.с. 70-73). Згідно відповіді на запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПП «Сузір`я», яке було розташоване в [ADDRESS] засновником є [PERSON] (а.с. 78-81). Законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.\~4\~ЦПК\~України та ч. 2 ст.\~16\~ЦК\~України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Майновий пай\~це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.\~ Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.\~У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.\~ Разом з тим, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) підтверджує право особи на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства. Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних господарських підприємств був урегульований\~наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 р. № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим в Міністерстві юстиції від 04.04.2001 р. за № 306/5496, який утратив чинність 24.05.2013 р. на підставі\~наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11.04.2013 р. № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції 25.04.2013 р. за № 673/23205.\~ Указаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв в індивідуальну власність проводилося підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.\~При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.\~Указане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.\~ Із урахуванням того, що згаданий наказ № 62 від 14.03.2001 р. утратив чинність і на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна, суд вважає, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання-передавання майна є підставою для проведення державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності.\~ Так, згідно з п.51\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~для державної реєстрації права власності у зв`язку з виділенням нерухомого майна в натурі власниками майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:\~\~\~- свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченого підписом керівника такого підприємства та печаткою;\~\~\~- акт приймання-передачі нерухомого майна.\~ Тобто, існує певна юридична процедура оформлення права власності на нерухоме майно в рахунок майнового паю.\~ Відповідно до ч. 1, 3статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, відповідно до пунктів 2.4, 2.5, 4.4 яких управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників. Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень про відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно. Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, власники спільної часткової власності\~здійснюють свої права за спільною згодою і жоден з співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Така згода співвласників майна має бути отримана від всіх співвласників. Рішення щодо виділення в натурі частки з майна має прийматися на загальних зборах співвласників одностайно. Установлено та не оспорюється, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії\~ЖИ-6 № 286753 від 23.09.2019 виданого Брусилівською селищною радою, має право на пайовий фонд майна КСП «Жовтень» реорганізованого в ПП «Оберіг» на загальну суму 554190, 57 грн., що складає 28,82% загальної вартості майна вказаного колективного сільськогосподарського підприємства.\~Також у вказаному свідоцтві зазначено, що право набуто на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2018. Указаний договір до матеріалів справи не долучено. При цьому, вказане свідоцтво про право власності на майновий пай [PERSON] не містять жодних відміток про належність йому на праві власності будь-якого конкретного майна як індивідуально визначеного об`єкта, а в матеріалах справи немає акту приймання-передавання майна.\~\~\~ Тобто, позивач набув статус власника майнових паїв лише у 2019 році і доказів дотримання ним процедури оформлення права власності на спірне майно в установленому порядку не надав. Майно в натурі на користь [PERSON] не виділялося. Протокол загальних зборів співвласників майна пайового фонду КСП «Жовтень» реорганізованого в ПП «Оберіг» до матеріалів справи не долучено. Будь-яких чинних рішень загальних зборів співвласників про виділення в натурі майна з пайового фонду до суду не надано, а тому\~правові підстави для розпорядження спірним нерухомим майном (переліченим у позовних вимогах) у [PERSON] відсутні. Натомість, звернувся за судовим захистом на підставі ст. ст.\~328,\~392 ЦК України, які за фактичних обставин справи до спірних правовідносин не можуть бути застосовані.\~ Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України).\~Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.\~ Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту слід враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.\~ Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга\~статті 2 ЦПК України).\~ Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша\~статті 11 ЦПК України).\~ Тлумачення вказаних норм з урахуванням принципу розумності свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.\~ При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України).\~ Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 310/7483/18 (провадження № 61-15183св19) зазначено, що «у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2020 року в справі № 125/1545/16-ц (провадження № 61-20164св19) вказано, що «до виділення на зазначені майнові сертифікати у передбаченому законом порядку конкретного майна усі вони є лише співвласниками майнових паїв, а не співвласниками майна, а тому і положення\~статті 362 ЦК України\~на них не поширюються. Вирішуючи спір, суди, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшли правильного висновку про відмову у позові, оскільки до виділення на майновий сертифікат у передбаченому законом порядку конкретного майна його власник є лише власником майнового паю. Право на майновий пай виникає у члена КСП, засвідчується відповідним документом - майновим сертифікатом і не пов`язується з конкретним майном до його виділення в натурі.\~ У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 292/1170/17 (провадження № 61-17967св19) вказано, що «оскільки майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, а тому його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден зі співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників, рішення щодо виділення в натурі частки з майна повинно прийматися на загальних зборах співвласників одностайно. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 квітня 2019 року у справі № 132/2483/16-ц (провадження № 61-4128св19), де вказано, що вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що власники спільної часткової власності здійснюють свої права за спільною згодою і жоден зі співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Така згода співвласників майна має бути отримана від всіх співвласників. Рішення щодо виділення в натурі частки з майна має прийматися на загальних зборах співвласників одностайно».\~ У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 133/2267/18 (провадження № 61-20137св19) вказано, що «підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників. При цьому суд зазначає, що до виділення майна в натурі особі на наявні у нього свідоцтва про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у передбаченому законом порядку конкретного майна він та інші члени колективного сільськогосподарського підприємства є співвласниками майнових паїв. Отже, питання щодо виділення майнового паю в натурі, способу такого виділення, визначення конкретного майна, яке передається власнику майнового паю, відноситься до виключної компетенції зборів співвласників.\~ Разом із тим, у спірних правовідносинах позивач не пред`являв матеріально-правових вимог до співвласників.\~ У контексті наведеного суддя вважає, що позивачем не доведено виникнення права власності саме на спірне нерухоме майно (зерносклад - літера «Б»; конюшню - літера «В» ; свинарник - літера «Г»; свинарник - літера «Д»; корівник літера «Е»; майстерня тракторна - літера «Ж»; кузня, склад тракторної бригади літера «3»; корівник літера «К»; критий тік - літера «Л»; башня рожновського літера «№1»; зерноплощадка - літера «№2», яке знаходиться за адресою [ADDRESS] ), а відповідно не обґрунтовано і не доведено порушення його прав та інтересів, у зв`язку із чим дійшов висновку про відсутність у позивача матеріально-правових підстав заявляти про порушення права власності та відсутність підстав завертатись за захистом цього права, у тому числі шляхом його визнання.\~ Заявлений [PERSON] позов спрямований не на захист права власності шляхом його визнання, як це передбачено\~ст. 392 ЦК України, а фактично на набуття права власності на конкретне нерухоме майно, що не відповідає наведеній правовій нормі.\~ Таким чином, оцінка наведених доказів у їх сукупності та взаємозв`язку дає підстави лише для висновку про те, що [PERSON] є власником певного майнового паю, однак у справі немає жодних доказів належності саме спірного переліченого нерухомого майна позивачу, а також не надано акту приймання-передачі нерухомого майна. \~ За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову через його недоведеність.\~ Крім того, суд погоджується з позицією Брусилівської селищної ради в тій частині, що самостійною підставою для відмови в позові є і те, що остання не є належним відповідачем у даному спорі, адже юридично зацікавленими особами щодо визначення власника частини майна колишнього КСП є інші співвласники та/або підприємство-правонаступник. В свою чергу, до селищної ради позов подано виключно в зв`язку з територіальним розташуванням спірного майна в межах Брусилівської ОТГ, інших доводів не наводилось. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Беручи до уваги предмет позову, співвідповідачами у даній справі мають бути інші співвласники майна реорганізованого КСП «Жовтень» - власники майнових паїв, що також узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, справа №379/150/17. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові судовий збір покладається на позивача. Заяв про розподіл інших видів судових витрат до суду не надійшло. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed