Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в Ковельський міськрайонний суд Волинської області з позовом до Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , яка була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, яка складається з всього майна, що належала померлій, в тому числі\~ і земельну частку (пай) розміром 3,35 га яка розташована на території Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області. [PERSON] склала заповіт за № 36 від 14.05.2010 року на [PERSON] за № 36 від 14 травня 2010 року який мав оформити землю [PERSON] за заповітом. Але з невідомих причин не прийняв спадщину, помер [INFO] . 02.08.2023 року позивачем було отримано від сільськогосподарськоготовариства з обмеженою відповідальністю «Облапське» повідомлення, що його сестра [PERSON] має право на земельну частку (пай), рекомендували оформити спадщину. Після звернення позивача до [PERSON] йому стало відомо, що [PERSON] спадщини після [PERSON] не відкрив, нотаріусом було роз`яснено, що оскільки батьки спадкодавця померли, дітей та пережилого подружжя не було, позивач як брат померлої є спадкоємцем другої черги, але визначений строк для прийняття спадщини вже минув. Як на підставу для поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на ті обставини, що йому не було відомо факт неприйняття спадщини за заповітом іншою особою. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява надійшла до суду 16 січня 2024 року. 19 січня 2024 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху. 31 січня 2024 року було усунуто недоліки 05 лютого 2024 відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~01 квітня 2024 року адвокатом Зубом В.В. було подано заяву про залучення третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] 01 квітня 2024 року представником третьої особи було відкликано заяву про залучення третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.04.2024 було залишено клопотання [PERSON] без розгляду. В судове засідання 27.05.2024 позивач та її представник не з`явивились, однак попередньо подали в суд заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву в якій не заперечує проти визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частин четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлено,\~що [INFO] померла\~сестра позивача\~ [PERSON] ,\~яка була\~зареєстрована і\~проживала по\~ [ADDRESS] \~що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис №12. З сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0157328 від 17 квітня 1996 року вбачається право на земельну частку (пай) як члену колективного сільськогосподарського акціонерного товариства розміром 3,35 га, які розташовані на території Облапської сільської ради належить [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Дубівською сільською радою №721 від 04.09.2023 судом встановлено, що згідно з записом в погосподарській книзі №0416-1 за 2014 рік в [ADDRESS] рахується господарство в якому була зареєстрована і проживала [PERSON] з 1985 року по 05 вересня 2014 року, і була виписана в зв`язку зі смертю. На момент смерті [PERSON] в даному житловому будинку не було зареєстрованих осіб і ніхто не проживав. Від імені [PERSON] в Облапській сільській раді посвідчувався заповіт за № 36 від 14 травня 2010 року № 36, за яким усе своє майно, де б воно не виражалося і взагалі усе те, на що по закону матиме право і що буде належати їй на день смерті заповіла, онукові [PERSON] .Судом встановлено що [INFO] помер [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 09 лютого 2015 року. Судом було витребувано з Ковельської держнотконтори Волинської області витяз зі спадкового реєстру згідно якого спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. 27.09.2023 позивачу стало відомо, що [PERSON] спадщини після [PERSON] не відкривав, помер [INFO] . Родинні відносини з сестрою підтверджені власним свідоцтвом про народження та витребуваним з Державного архіву Волинської області свідоцтвом про народження сестри. Згідно листа заступника начальника відділу на № 0717-390/0717.2-24 від 12.04.2024 року ДМС Управління державної міграційної служби України у Волинській області повідомлено, що у заяві про видачу паспорта (Ф-1) гр. [PERSON] , [INFO] міститься наступна інформація: місце народження Ковельський р-н, с.Облапи, документований паспортом громадянина України Ковельським МРВ УМВС України серії [NUMBER] , дата видачі 22.08.2000 р. у зв`язку з обміном паспорта громадянина України серії [NUMBER] , в графі 6 ( прізвища, імена та по батькові батьків) зазначена мати [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є незнання про факт неприйняття спадщини за заповітом іншою особою. ВС у Постанові від 21.09.2020р., справа № 130/2517/18 зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Також ВС зазначив, що на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Таким чином, обставини справи вказують, що відповідач в належний термін не повідомив, спадкоємця за заповітом (позивача) про наявний заповіт, у зв`язку із чим строк подання заяви позивачем на прийняття спадщини суд визнає пропущеним із поважних причин, які не залежали від позивача. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року по справі № 942/416/20. За змістом пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі у всіх відмінках\~Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване ст. 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини (далі у всіх відмінках\~ЄСПЛ) розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі у всіх відмінках\~Перший протокол), якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Стаття 1 Першого протоколу закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних. У розумінні статті 1 Першого протоколу «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове. «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя\~наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці ЄСПЛ, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, за дійсних обставин справи, будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, що не було визнано відумерлим в порядку\~ст. 1277 ЦК України. Втрата спадкового майна буде для позивача занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи. Беручи до уваги зазначене, та враховуючи наявність усіх законних підстав для [PERSON] , спадкувати майно після смерті [INFO] [PERSON] , неприйняття спадщини [PERSON] , поважність причини пропуску подання заяви про прийняття спадщини , з огляду на встановлені раніше факти посвідченого заповіту, складу спадкової маси, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved