Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 65600 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422,4 грн., витрати на правову допомогу 10000 грн. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 22.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи\~ ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4809268 про надання споживчого кредиту на загальну суму 20000 грн., зі строком кредиту на 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» передали у власність відповідача грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. 18.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступила ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТОВ «Авентус Україна» і боржниками, в тому числі і за кредитним договором укладеним з відповідачем. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а відповідач умов договору не виконує, заборгованість не погашає, а тому позивач просить задоволити позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши усі докази, встановивши обставини справи та із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносин прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4809268 про надання споживчого кредиту на загальну суму 20000 грн., зі строком кредиту на 30 днів. (а.с.12-16). Згідно умов вказаного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Встановлено, що відповідач прийняв умови кредитного договору та підписав зазначений кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М796126», після чого отримав кредит в сумі 20000 грн. на свою платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №6109-ВП від 19.01.2023 (а.с.37). Згідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно до ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно частини 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом Враховуючи п.1.1. договору №4809268 від 22.09.2021 року про надання споживчого кредиту, його укладенням сторони домовились, що до правочину застосовуються положення ЗУ «Про електронну комерцію», а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору та надало відповідачу кредит у розмірі 20000 грн., шляхом перерахування коштів на банківську карту відповідача, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором, у зв`язку з чим у нього перед ТОВ «Авентура Україна» утворилася заборгованість, яка станом на 16.01.2023 становить 65600 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.23-35). Судом встановлено, що 17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором (а.с.56-60). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023, (а.с.36), та акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023, ТОВ «Авентус Україна» відступлено, а позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийнято право грошової вимоги до боржника, відповідача по справі [PERSON] за договором №4809268 на загальну суму заборгованості 65600 грн., з яких 20000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 45600 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Фактором на виконання вимог законодавства України на електронну адресу боржника [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за договором позики №4809268 від 22.09.2021 (а.с.8). Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Укладання кредитного договору та отримання кредиту відповідачем [PERSON] підтверджується матеріалами справи. В зв`язку з несплатою коштів по кредитному договору відповідач [PERSON] істотно порушує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, до позовної заяви долучено договір про надання правничої допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с.51-52), звіт про надання правничої допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с.20), платіжна інструкція від 06.03.2024 №3707 (а.с.19), рахунок на оплату замовлення №2409/06/03 від 06.03.2024 (а.с.20),\~ З наданих документів вбачається, що витрати на правову допомогу позивача по розгляду вищезазначеної справи становлять 10000 грн. Однак, відповідно до ч.3 ст.30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved