Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

У січні 2024 року керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради звернувся до суду із вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на користь державного бюджету України, обласного бюджету Київської області, місцевого бюджету Бучанської міської ради шкоду, завдану кримінальним правопорушенням охороні навколишнього природного середовища внаслідок незаконної вилову риби в розмірі 28 509 гривень 00 копійок. В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначає, що проведеним у кримінальному провадженні № 12022116420000245 від 04.05.2023 досудовим розслідуванням установлено наявність в діях [PERSON] , [INFO] , складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України, а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, що завдало шкоди на загальну суму 28 509 грн охоронюваним державним інтересам. Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2023 (справа 367/4773/23) у кримінальному провадженні № 12023116420000245, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2023, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вироком суду встановлено, що 03.05.2023 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у [PERSON] , який знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме однієї сітки з жилки. Цього ж дня, 03.05.2023 близько 07 годин 00 хвилин [PERSON] , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, заздалегідь заготовленим знаряддям лову, а саме однією сіткою з жилки розміром крок вічко 50 мм, довжина 5 м., прибув до басейну річки Ірпінь, неподалік [ADDRESS] , не маючи законного дозволу на зайняття рибним і добувним промислом, порушуючи п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного Комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 99, п. 14 ст. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», тримаючи в руках вищезазначену завчасно підготовлену сітку з жилки, знаходячись на березі басейну річки Ірпінь, неподалік вул. Камінського в м. Буча Київської області, встановив заборонене знаряддя лову у воду. Після вчинення всіх дій, які вважав за необхідне, спрямованих на незаконний вилов риби, [PERSON] близько 20 год. 00 хв., знаходячись на березі басейну річки Ірпінь, зайшов у воду та зняв раніше встановлене ним за вищевказаних обставин заборонене знаряддя лову, а саме одну сітку з жилки. Вказану сітку, в якій містилась свіжовиловлена риба в кількості 11 екземплярів, [PERSON] перемістив на берег басейну річки Ірпінь неподалік [ADDRESS] , де був виявлений працівниками поліції. Таким чином, стверджує, що [PERSON] за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме однієї сітки з жилки здійснив незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: риби, в кількості: карась сріблястий - 5 екземплярів (1581 грн за екземпляр, загальною сумою 7905 грн.), окунь - 3 екземпляри (3162 грн за екземпляр, загальною сумою 9486 грн.), сазан - 3 екземпляри (3706 грн за екземпляр, загальною сумою 11118 грн.), чим заподіяв істотної шкоди державі на загальну суму 28\~509,00 грн. Водночас, питання щодо відшкодування [PERSON] шкоди, завданої незаконним виловом риби, дотепер не вирішено. Зазначає, що Бучанською окружною прокуратурою на адресу Бучанської міської ради та Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області направлено листи № 53-168 вих-23 від 29.12.2023 та № 53-245 вих-24 від 08.01.2024, в яких ініційовано питання щодо вжиття заходів, спрямованих на відшкодування вказаної шкоди. Таким чином, станом на день звернення до суду з позовною заявою, відповідачем [PERSON] у добровільному порядку збитки, завдані злочином та навколишньому природньому середовищу, не відшкодовані, у зв`язку із чим прокуратура вимушена звернутися з позовом до суду про їх стягнення в примусовому порядку. Ухвалою суду від 04.03.2024 відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 10 червня 2024 року прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області через канцелярію суду подано заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Бучанської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їхній сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено таке. Вироком Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 03.07.2023\~у справі\~№367/4773/23\~ [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. Як встановлено вказаним вироком суду, 03.05.2023 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у [PERSON] , який знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме однієї сітки з жилки. Цього ж дня, 03.05.2023 близько 07 годин 00 хвилин [PERSON] , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, із заздалегідь заготовленим знаряддям лову, а саме\~однією сіткою з жилки розміром крок вічко 50 мм, довжина 5 м., прибув до басейну річки Ірпінь, неподалік [ADDRESS] , не маючи законного дозволу на зайняття рибним і добувним промислом, порушуючи п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного Комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 99, п. 14 ст. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», тримаючи в руках вищезазначену завчасно підготовлену сітку з жилки, знаходячись на березі басейну річки Ірпінь, неподалік вул. Камінського в м. Буча Київської області, встановив заборонене знаряддя лову у воду. Після вчинення всіх дій, які вважав за необхідне, спрямованих на незаконний вилов риби, [PERSON] близько 20 год. 00 хв., знаходячись на березі басейну річки Ірпінь, зайшов у воду та зняв раніше встановлене ним за вищевказаних обставин заборонене знаряддя лову, а саме одну сітку з жилки. Вказану сітку, в якій містилась свіжовиловлена риба в кількості 11 екземплярів, [PERSON] перемістив на берег басейну річки Ірпінь неподалік [ADDRESS] , де був виявлений працівниками поліції. Таким чином, [PERSON] за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме однієї сітки з жилки здійснив незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: риби, в кількості: карась сріблястий 5 екземплярів (1581 грн. за екземпляр, загальною сумою 7905 грн.), окунь 3 екземпляри (3162 грн. за екземпляр, загальною сумою 9486 грн.), сазан 3 екземпляри (3706 грн. за екземпляр, загальною сумою 11118 грн.), чим заподіяв істотної шкоди державі на загальну суму 28509 грн. Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2023 набрав законної сили 03 серпня 2023 року. Цивільний позов про відшкодування завданої державі шкоди внаслідок незаконного вилову риби в рамках досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не заявлявся. Згідно із частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що відповідач вчинив кримінальне правопорушення незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду. Згідно висновку експерта від 23.06.2023 № СЕ-19-23/34398-ФХЕД Державного наукового-дослідницького експертно-криміналістичного центру, загальний розмір збитку (шкоди), завданому рибному господарству України, виловом водних біоресурсів [PERSON] , а саме: карась сріблястий 5 екземплярів, окунь -3 екземпляри, сазан 3 екземпляри, становить 28\~509 (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 00 копійок. Згідно з ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані: додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз`яснень даних у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6, шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ст. 456 ЦК. Оскільки вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2023 [PERSON] визнано винним у вчинення кримінального правопорушення суд приходить до висновку, що на нього слід покласти цивільну відповідальність по відшкодуванню майнової шкоди, яку він завдав своїми неправомірними діями. За таких обставин судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а пред`явлений позов задоволенню. Оскільки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок кримінального правопорушення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved