Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , є його рідним братом. Особа є інвалідом І-А групи, має локалізовану (фокальну) (парціальну) симптоматичну епілепсію та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, тетрапарез, генералізована симптоматична епілепсія з частими поліморфними нападами. Потребує постійного стороннього догляду, оскільки не може висловлювати свої думки, позбавлений здатності контролювати свої дії, не може обслуговувати себе в побуті. Має затримку психоемоційного розвитку. Покликаючись на викладені обставини, заявник просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити йому опікуна. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено. Ухвалою суду\~від 15\~травня 2024\~року провадження\~у справі\~було поновлено та залучено адвоката особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною. В судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що його матір на разі перебуває за кордоном, батько участі у вихованні дітей не приймає. Представник [PERSON] адвокат Здига Д.В. заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Антонюк Л.Є. проти задоволення заяви не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,є інвалідом І-А групи, має локалізовану (фокальну) (парціальну) симптоматичну епілепсію та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, тетрапарез, генералізована симптоматична епілепсія з частими поліморфними нападами, затримку психоемоційного розвитку (а.с. 9,10,12, 15). У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 122 від 06 травня 2024 2024 року Волинської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості. Особа не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ознаки значного поліпшення стану здоров`я чи одужання [PERSON] відсутні (а.с.36-37). Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява в частині визнання особи недієздатною є підставною та обґрунтованою. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Що стосується вимог про призначення опікуна, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування чи опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до ч.1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради на адресу суду надано подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] (а.с.48-50). Згідно наданих матеріалів та подання Управління охорони здоров`я Луцької міської ради умови проживання майбутнього опікуна та недієздатної особи вивчені, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року [PERSON] було визнано недієздатним строком на два роки, його опікуном призначено [PERSON] (а.с.16). На час подачі розглядуваної заяви строк дії рішення минув. Суд зауважує, що подання органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Суд не знаходить підстав для призначення опікуном [PERSON] , оскільки недієздатний має двох працездатних батьків, в тому числі матір вже опікувалася над ним. Відомості про неможливість здійснення обов`язків опікуна за станом здоров`я чи з інших об`єктивних причин з її боку відсутні. Об`єктивних причин призначення [PERSON] опікуном на братом з різницею у віці в два роки за умови наявності двох батьків старшого віку немає. Суд має сумніви щодо усвідомлення заявником особливостей здійснення опіки, обсягу відповідальності, що стоїть за вказаним статусом, необхідності приділяти недієздатному весь свій час. Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Натомість, суд зауважує, що подання (заява) Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним братом не містить визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність призначення його опікуном. Вказана заява містить позитивну характеристику особи заявника щодо наявності якостей, які дозволяють останньому бути опікуном, однак причин у зв`язку з якими один з батьків недієздатного не може виконувати своїх обов`язків не зазначено. Орган опіки та піклування, вносячи на розгляд суду подання про призначення [PERSON] опікуном вказаних обставин не дослідив, не вказав, чому [PERSON] , яка вже виконувала функції опікуна, не може бути призначена ним ще раз. Тимчасове перебування особи за кордоном у даному випадку не є належною обставиною, що зумовлює неможливість здійснення опіки над недієздатним сином. Крім того, суд припускає, що заява [PERSON] щодо бажання стати опікуном недієздатного фактично спрямована на створення штучних передумов для отримання відстрочки від виконання військового обов`язку. Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON] відступні. Відтак, заява підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та

Outcome: partial