Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 176 692, 83 грн. та судовий збір у розмірі 2 422, 4 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.06.2021 року між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001884689501 на підставі якого видано кредит у сумі 134 357, 00 грн. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 03.03.2024 року становить 176 692, 83 грн., з яких: 88 041, 47 грн. - заборгованість за кредитом; 88 639, 10 грн. - заборгованість по комісії; 12, 26 грн. - заборгованість по процентах. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду. 23 травня 2024 року відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила суд в позовних вимогах АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" відмовити в повному обсязі. В обгрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що вона дійсно, 02.06.2021 року з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» уклала кредитний договір №1001884689501. Відповідно до умов договору, кредит надається відповідачу на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», та умов страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною цього Договору, та розміщені на офіційному, сайті Банку. Законом № 2120 внесено зміни до розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" і доповнено його п. 61, який встановлює нові правила звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання ним своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування, у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Також відповідача зазначає, що позивач вводить суд в оману, так як він заявляє до стягнення грошові зобов`язання, які ще не виникли в часі, при цьому у якості доказу додає розрахунок суми заборгованості Відповідача по сумі кредиту за кредитним договором, з якого виходить, що станом на 02.03.2024 залишок непогашеної суми кредиту становить 54359,76 грн., при цьому розрахунок суми заборгованості закінчується датою 02.12.2024, при тому, що строк дії договору спливає 02.06.2024 року. Тобто, позивач вимагає грошове стягнення заборгованості поза межами дії договору, крім того, поза межами дати наданого до суду розрахунку і позовної заяви. Щодо позовних вимог про стягнення комісійної винагороди за обслуговування кредитного договору, то ця вимога є взагалі протиправною, та не відповідає нормам діючого законодавства. Банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 Постанови у справі №363/1834/17). 07.06.2024 року представником позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Кущ Я.В. подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву в якому заперечує проти відзиву та просить суд задовольнити позовні вимоги АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у повному обсязі. В обгрунтування відповіді на відзив представник позивача зазначає, що між Банком і Відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого Відповідачу був наданий кредит. Кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, яка містить усі суттєві умові притаманні кредитному договору, згідно ЦК України. Окрім того, 02.06.2021 Відповідач, поряд із Заявою, підписала «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит». Паспорт споживчого кредиту був підписаний до моменту підписання Відповідачем Заяви. Мета підписання Паспорту - ознайомлення Відповідача з детальними умовами кредитування. Паспорт споживчого кредиту був наданий Відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Розділом 3 Паспорту споживчого кредиту «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживча». Відповідно до Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» передбачено процентну ставку; тип процентної ставки; розмір комісії. Також зазначені відомості про: загальні витрати за кредитом; орієнтована загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка. Відповідач не скористалася своїм правом, визначеним ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». На момент укладення договору вже діяв Закон України «Про споживче кредитування».Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, який регулює кредитні правовідносини у сфері споживчого кредитування. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає можливість включення\~у договір\~комісійної винагороди\~кредитодавця.\~Банк,\~дотримуючись Закону\~України «Про\~внесення змін\~до Податкового\~кодексу України\~та інших\~законодавчих актів\~України щодо\~дії норм\~на період\~дії воєнного\~стану» від\~15.03.2022\~№ 2120-ІХ,\~не нараховував Відповідачу штрафні санкції. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.04.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній\~заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд розгляд справи провести без її участі, проти позову заперечує частково, підтримує доводи викладені в відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 02.06.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001884689501, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 134 357, 00 грн. Як вбачається з матеріалів справи АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.49687209.54581.8810 від 02.06.2021 року. Відповідно до заяви № 1001884689501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02.06.2021 року, відповідач погодився з умовами заяви, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії. Згідно до\~розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 03.03.2024 року за кредитним договором № 1001884689501 від 02.06.2021 року [PERSON] має заборгованість по сумі кредиту - 88 041, 47 грн., заборгованість по процентам - 12, 26 грн., заборгованість по комісії - 88 639, 10 грн. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Перший\~Український Міжнародний\~банк" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання заяви № 1001884689501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в АТ "Перший Український Міжнародний банк" та [PERSON] 02.06.2021 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 134 357, 00 грн. Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу заборгованість станом на 03.03.2024 року за період з 02.07.2021 року по 02.12.2024 року в сумі 88 041, 47 грн. Однак як вбачається з матеріалів справи з даним позовом до суду позивач звернувся 24 квітня 2024 року. Відповідно до розрахунку погашення заборгованості за кредитним договором мало відбуватися частинами відповідно до встановленого графіку погашень. Оскільки з позовом позивач звернувся 24 квітня 2024 року позовні вимоги про стягнення заборгованості за період після 24 квітня 2024 року є передчасними. Також банк нарахував відповідачу відсотки за користування кредитом в сумі 12, 26 грн з розрахунку 0,01%, що відповідає умовам договору № 1001884689501 . Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» - 58 114, 30 грн, з яких тіло кредиту - 58 102, 04 грн та 12, 26 грн - проценти за користування кредитом. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором № 1001884689501 від 02.06.2021. В пункті 5.7.3 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послугиБанку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору позивачем нарахована комісія у сумі 88 639, 10 грн. У постанові Велика Палата Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Умови договору, що обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законодавством, визнаються недійсними (речення перше частини першої статті 21 ЗУ Про захист прав споживачів у редакції, чинній до 13 січня 2006 року). Суд на підставі приписів статті 55 ЗУ Про банки та банківську діяльність, частини першої статті 21 ЗУ Про захист прав споживачів у редакції, чинній до 13 січня 2006 року, пункту 6 частини першої статті 3 та частини третьої статті 509 ЦК України може визнати недійсною умову про плату (комісію) за управління кредитом (обслуговування його), інші подібні платежі, встановлені у договорі про надання споживчого кредиту, укладеному до 13 січня 2006 року (пункти 98 та 99 Постанови у справі № 363/1834/17). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (п. 31.29 постанови у справі №496/3134/19). Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними (п. 32.8 Постанови у справі №496/3134/19). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 88 639, 10 грн задоволенню не підлягає. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial