Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" ( далі ТОВ "БІЗПОЗИКА" Цюпа Ольга Віталіївна через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2023 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та [PERSON] укладено Договір №477249-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ "БІЗПОЗИКА" 07 жовтня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №477249-КС-001 про надання кредиту, яку той в той же день останній прийняв (акцепт) на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗПОЗИКА" направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6780, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "БІЗПОЗИКА" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 3000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15016667 процентів за кожен день користування кредитом. Сторони в п. 3 Договору кредиту, погоджено «Графік платежів», відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ "БІЗПОЗИКА" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник лише частково сплатив заборгованість за договором№ 477249-КС-001 про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 477249-КС-001 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 477249-КС-001 на загальну суму 650,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 477249-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 12379,22 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 3000 грн; суми прострочених платежів по процентах 9061,57 грн.; суми прострочених платежів за комісією 317,65 грн. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "БІЗПОЗИКА" заборгованість за договором № 477249-КС-001 про надання кредиту від 07 жовтня 2023 року, що становить 12379,22 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 17 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали та витребувано у АТ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 07.10.2023 року по 23.03.2024 року включно. Судові засідання 10.05.2024, 27.05.2024 року відкладено в зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів із АТ Приватбанк. Ухвалою суду від 27.05.2024 року постановлено ухвалу про витребування доказів у АТ «ПРИВАТБАНК». До суду 03.06.2024 надійшла інформація про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 07.10.2023 року по 23.03.2024 року включно. В судове засідання представник позивача не з`явився, 25 квітня 2024 року від представника позивача Памірського М. А. надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не клопотав про відкладення розгляду справи, не подав відзив, хоча належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджено даними Укрпошти - штрихкод 0600268791318. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно дост. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Беручи до уваги ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободРади Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положеньст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Ухвалою суду від 10.06.2024 року постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 477249-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого, кредитодавець надає позивачильнику грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договоромта правил про надання грошових коштів у кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15016667 процентів за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 450 грн. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижні, до 23.04.2024 р. даний договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-6780. 07.10.2023 року [PERSON] , прийняв (акцент) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 477249-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Отже, договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 477249-КС-001 від 07.10.2023 р., що акцептована відповідачем 07.10.2023 року шляхом підписання електронним підписом відповідача. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість останнього перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 10.04.2024 року за Договором № 477249-КС-001 про надання кредиту становить що становить 12379,22 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 3000 грн; суми прострочених платежів по процентах 9061,57 грн; суми прострочених платежів за комісією 317,65 грн. (а.с.8-9). Вказані обставини підтверджуються: (акцент) пропозицією (оферти) щодо укладення договору № 477249-КС-001 від 07.10.2023 р.; Пропозицію (оферта) на укладення договору про надання позики договір № 477249-КС-001 від 07.10.2023 р.; Договором № 477249-КС-001 про надання кредиту від 07.10.2023 р.; візуальною формою послідовності дій клієнта; Анкетою клієнта від 07.10.2024 року; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»; розрахунком заборгованості за кредитом у гривні,інформацією АТ Приватбанк про рух коштів ( виписку) по банківській картці [PERSON] за період з 07.10.2023 року по 23.03.2024 року . Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Встановлено, що 01.11.2023 року відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 650 грн , що свідчить про визнання відповідачем умов цього договору, в тому числі, порядок обчислення відсотків за користування кредитними коштами. Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором, що становить 12379,22 гривень. Згідно ч.1ст. 1049 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідност.1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до ст.525 ЦК України,одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідност. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК Українипередбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК Українизазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову в межах заявлених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № 477249-КС-001 від 07 жовтня 2023 року в розмірі 12379,22 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 3000 грн; суми прострочених платежів по процентах 9061,57 грн; суми прострочених платежів за комісією 317,65 грн. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2422,40 гривень судового збору.

Outcome: approved