Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

У квітні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської міської ради, у якому просила визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем, який було згодом розірвано, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Необхідність звернення до суду з цим позовом позивач обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу необхідно визначити місце проживання дітей, чого відповідач не бажає робити у позасудовому порядку, вважаючи, що у випадку розлучення діти повинні залишитися лише з ним. Позивач зазначає, що одразу після оголошення військового стану разом з дітьми зі згоди відповідача залишили м. Київ та зараз проживають у окремій квартирі у м. Дюсельдорф, Німеччина. Діти відвідують навчальний заклад. [PERSON] вказує, що вже тривалий час зареєстрована як ФОП, отримує стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не палить та алкоголем не зловживає. За твердженням позивача, на даний час саме вона представляє для дітей соціально підтримуюче середовище, між ними дуже близькі відносини, повна довіра один до одного. Відповідача діти люблять, але постійно жити з ним категорично не бажають саме через його тиск на них, і небажання дослухатися до їх побажань. Таким чином, позивач вважає, що визначення місця проживання дітей разом з нею буде сприяти юридичній визначеності правового статусу дітей, надасть можливість позивачу оперативно вирішувати будь-які питання щодо дітей. 15.05.2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву у якому останній просив у позові відмовити, зазначав що причиною розлучення було різносторонність політичних поглядів та сімейних цінностей в подружньому житті. Відповідач звертає увагу суду, що любить своїх дітей і з повагою ставиться до позивачки. З початком війни відповідач дозволив і допоміг у переїзді позивачки з дітьми у безпечне місце до Німеччини, більше того зазначає, що віддав власний єдиний автомобіль і періодично допомагає фінансово. Щодня спілкується з дітьми, проте щораз бачить упереджене ставлення дружини до нього і чує скарги дітей щодо психологічного тиску матері на них аби вони не сприймали його як батька. Відповідач вважає, що основною причиною непорозумінь є його проукраїнська позиція і категорична відмова у передачі в дарунок квартири. Наразі, відповідач звернення з вказаним позовом і зазначеним змістом щодо його психологічного портрету розцінює, як чергову спробу позивачки принизити його і позбавити можливості брати участь у вихованні дітей. Відповідач вважає, що має всі якості і фінансову можливість утримувати та виховувати дітей самостійно. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала. Представники третьої особи у судове засідання не з`явився, надали висновок про визначення місця проживання дітей та просили розглядати справу за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Із матеріалів справи вбачаться, що сторони по справі мають дітей: [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №2636, вчинений 16.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві) та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №1356, вчинений 08.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві). На сьогодні, у зв`язку з військовою агресією росії проти України, діти мешкають з матір`ю у [ADDRESS] , що підтверджується копією Дозволу на проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з апостилем на нотаріально посвідченим перекладом. З копії Довідки про навчання в школі [PERSON] з апостилем та нотаріально посвідченим перекладом вбачається, що [PERSON] з 08.08.2022 р. навчається у Гімназії імені Аннетти фон Фросте-Хюльсхофф. Передбачений термін навчання в школі до 31.07.2027 року. З копії Довідки про навчання в школі [PERSON] з апостилем та нотаріально посвідченим перекладом вбачається - що [PERSON] з 01.08.2022 р. навчається у Школі Томас . Передбачений термін навчання в школі до 31.07.2026 року. Нормами ч. ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Ст. 51 Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Нормами ч 1, ч. 2 ст. 161 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ст. ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Матеріали справи містять копію Рішення Місцевого суду м. Дюссельдорф Суду з сімейних справ у справі №280 F 148/22 від 09.12.2022 року з апостилем та нотаріально посвідченим перекладом, яким визначена можливість позивача [PERSON] самостійно приймати оперативні рішення щодо охорони здоров`я дітей сторін, також Копію Рішення Місцевого суду м. Дюссельдорф у справі № 280 F 74/22 зід 04.01.2023 року, яким встановлено надання відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] права самостійно вирішувати питання щодо місця проживання дітей. Також матеріали справи містять копію звіту про подання до районного суду м. Києва у цивільній справі 756/3077/22 з апостилем та нотаріально посвідченим перекладом - що підтверджує умов проживання дітей, зокрема малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та в якому зроблено висновок, що для дітей у домогосподарстві матері всі умови створені, задоволеність дітей гарантована, контакт з батьком є. За приписами ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 (далі - Порядок), органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. П. 72 Порядку вказано, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністраціїу висновку від 03.11.2023 року за №109-6731 врахувала обставини, передбачені вищевказаним Порядком, та вважає що малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , доцільно проживати з матір`ю гр. [PERSON] однією родиною, що забезпечить найкращі інтереси дітей. У суду немає підстав вважати, що вказаний висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим чи суперечить інтересам дітей. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що визначення місця проживання дітей разом з матір`ю на сьогодні максимально відповідатиме найкращим інтересам дітей, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved