Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] (далі Відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Іванківської селищної ради Київської області (далі Третя особа). У своєму позові позивач посилається на те, що він, [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішення Іванківського районного суду Київської області від 18.08.2015 року у справі № 366/2054/15-ц шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування у шлюбі - у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2020 року відповідач проживає окремо, залишила сина на вихованні позивача, і з того часу добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надавала і не надає, не цікавиться здоров`ям сина та його розвитком. В свою чергу, [PERSON] проживає з батьком, який ним опікується, надає відповідну допомогу, купує одяг, займається з сином, водить до школи, на тренування з футболу, тощо, тобто син перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням та матеріальним утриманням сина, не проявляє до нього материнської уваги та турботи, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належних умов для розвитку його здібностей. Окрім того, відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, на що вказує її заява від 26.01.2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. Позивач зазначає, що поведінка відповідача свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, тому вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її сина - [PERSON] . З наведених вище обставин, в інтересах дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав, дати можливість дитині зростати та виховуватися в люблячій сім`ї. Ухвалою суду від 06 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання /а.с. 36/. У підготовче засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомленні. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи (без самостійних вимог) Служби у справах дітей Іванківської селищної ради Пилипенко Т. звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника служби, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини підтримують. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнала. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 7/. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с. 6/. Згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 18.08.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 28.02.2024 року [PERSON] та його сина, [PERSON], - створені всі належні комунікації, меблі для сну та відпочинку, електроприлади. Сім`я забезпечена всім необхідним для належних умов проживання та виховання неповнолітнього [PERSON] , [INFO]. /а.с. 9/. Згідно довідок, виданих директором Іванківського ліцею № 1 Іванківської селищної ради Михайленко Ю., [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають його сина, [PERSON] , цікавиться шкільним життям дитини та займається його вихованням. Дитину до школи приводить і забирає батько /а.с. 11, 12/. За місцем роботи позивач характеризується позитивно /а.с. 14/. Згідно довідки про доходи, [PERSON] працює у ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» і його дохід за період з січня 2024 року по березень 2024 року (без врахування аліментів) становить 30 012 грн. (тридцять тисяч дванадцять гривень) /а.с. 15/. Позивач проживає зі своєю матір`ю, яка на праві особистої приватної власності має житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 10, 22, 23, 24-26/. Відповідач - [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, на що вказує її заява від 26.01.2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. /а.с. 19/. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання своєї дитини, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про свою дитину, не цікавиться їх життям, що свідчить про дійсне ухилення її від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У зв`язку з викладеними обставинами, 27 травня 2024 року Виконавчий комітет Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи. У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини ухилилася. Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачений судовий збір, який він просить не стягувати з відповідача. На підставі ст.ст. 164 ч. 1 п. 2, 166 ч. 2, 167 СК України,

Outcome: approved