Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1.Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивовано тим, що 05.04.2023 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір позики №78236693 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом через одноразовий ідентифікатор згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.1 Договору позики позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти шляхом перерахунку їх на банківський картковий рахунок, а останній в свою чергу зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, (який доповнено додатковою угодою №11 від 23.09.2023) відповідно до якого ТОВ«Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 20 781 грн., яких: 5 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 981грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. - сума за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 20 781 грн. та понесені ним судові витрати. 1.2.Відповідач позов визнає частково, зокрема, лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5800 грн. та частково відсотки. Вважає, загальна сума нарахованих відсотків є завищеною та безпідставною. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05.04.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що зазаначив у позовній заяві. Відповідач подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позов визнає частково, зокрема, лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5800 грн. та частково за відсотками. Разом з тим, відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 05.04.2023 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір позики № 78236693 шляхом підписання його електронним підписом через одноразовий ідентифікатор. Пунктами 2.1.-2.3 договору передбачено, що сума позики складає 5800грн, строк позики становить 14 днів, процентна ставка фіксована - 2,5% (а.с.5-6). 14.06.2021 між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 (який доповнено додатковою угодою №11 від 21.09.2023 виключно до реєстру боржників №10 від 21 вересня 2023 року) відповідно до якого ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, що зазначені у реєстрі. (а.с.11). Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників та Витягу реєстру боржників №10 до договору факторинку №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики в сумі 20 781 грн., з яких: 5800 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 14 981 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.12-13). Розрахунок заборгованості за кредитним договором №78236693надано позивачем станом на 05.04.2023 за період 21.09.2023 по 29.02.2024, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.14). Позивачем не вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, новий кредитор - позивач відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 05.04.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем. Даний факт також підтвердив відповідач, частково визнавши позовні вимоги. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Доказів повної або часткової сплати заборгованості за тілом кредиту суду не надано. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками по Кредитному Договору суду наданий Розрахунок заборгованості за період з 21.09.2023 по 29.02.2024, тобто після отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Однак, суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором, а отже суд вважає не підтвердженою заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення. Арифметичним шляхом вирахувати, за який саме період нараховані відсотки та перевірити правильність їх нарахування, не вбачається можливим. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору -14 днів, тобто до 19.04.2023, реальна річна процентна ставка 2 945,02%. В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, згідно якого проценти за користування кредитом за період 21.09.2023 по 29.02.2024 складають 14 981грн. Даний розрахунок здійснений первісним кредитором ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів». При нарахуванні процентів враховувалися всі умови договору із поняттям строку дії договору. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 812 грн. за 14 днів, що відповідає строку дії кредитного договору. У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 963,43 грн. (6612 грн х3028 грн./20 781грн). В частині стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи, які просить позивач, а саме: витребовуванням, забезпеченням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням - відмовити, оскільки позивачем не надано документально підтверджених доказів понесенням ним таких витрат.

Outcome: partial