Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя про встановлення факту батьківства. В обґрунтування зазначила, що з 20.08.2019 року до початку червня 2021 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . 24.02.2021 року від їх шлюбних відносин народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.03.2021 року Комунарським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №133. Відомості про батька дитини внесені у відповідності до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері. Хоча у графі «батько» записані його справжні ім`я « [PERSON] » та по-батькові « [PERSON] ». З початком війни вони всією сім`єю виїхали до села Біляївка Бериславського району Херсонської області до батьків заявниці. Російські військові шляхом погрози викрали декількох чоловік, незаконно позбавили їх волі шляхом утримання в полоні, серед яких був [PERSON] . Внаслідок нанесення тілесних ушкоджень він помер. Тіло загиблого [PERSON] до теперішнього часу не знайдено, отже встановити родинний зв`язок дитини із батьком неможливо. Встановлення даного факту необхідно заявниці для внесення змін в актовий запис про народження дитини, з метою щоб її син знав хто був його батьком. 19 березня 2024 року через канцелярію суду надійшла інформації на виконання запиту суду про витребування доказів, а саме: повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб громадянина України [PERSON] , [INFO] , та громадянки України [PERSON] , [INFO] , який було укладено27 листопада 1963 року. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися. В попередньому засіданні судом заслухано думку заявниці та її представника, які наполягали на задоволенні заяви на підставі наданих суду документів. 06 травня 2024 року через канцелярію суду від заявниці надійшла заява про слухання справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що заявниця приходиться їй донькою. [PERSON] знала з 2019 року, коли він приїхав жити до доньки в м.Запоріжжя. Він мешкав з її донькою однією сім`єю. У 2021 році у них народилася дитина [PERSON] . Коли почалася війна, на початку березня вони приїхали до неї на Херсонщину, адже вважали, що тут буде безпечніше. 19 березня 2022 року їх село окупували. Мамочок з дітьми вивезли до іншого села, а чоловіків не випускали з села. [PERSON] фотографував місця «прильотів». 07 квітня 2022 року вони не змогли до нього додзвонитися. 08 квітня 2022 року зателефонували сусіди і повідомили, що [PERSON] забрали російські військові. Потім зі слів полонених дізналися, що [PERSON] загинув у полоні. Також свідок зазначила, що вони спілкуються із батьком [PERSON] . Він визнає Матвія онуком, цікавиться його долею, вітає зі святами. Не може з`явитися до суду, адже наразі перебуває на тимчасово окупованій території. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці, знайома з нею з 2015 року. [PERSON] знає з 2019 року, коли останній почав мешкати однією сім`єю з [PERSON] . Вони проживали разом, вели спільне господарство. У 2021 році у них народилася дитина [PERSON] . [PERSON] ніколи не виказував сумніви, що це не його дитина. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] приходиться їй племінником, його батько її рідний брат. Їх з братом мати [PERSON] . [PERSON] є жінкою, з якою [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них народилася дитина [PERSON] . [PERSON] неодноразово казав їй, що це його син. Батько [PERSON] також визнає, що це його онук. Однак, у зв`язку із тим, що наразі він мешкає під тимчасовою окупацією, не може пройти відповідне генетичне дослідження. На прохання батька [PERSON] , вона пройшла ДНК дослідження. Їй було надіслано пакет документів, вона здала певні мазки, які було запаковано і відправлено на дослідження. За результатами дослідження вона і [PERSON] є родичами. Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, 26 березня 2021 року зареєстровано актовий запис №133 про народження [PERSON] , який народився [INFO] , де в графі «відомості про батька» - зазначено: [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , зареєстрованого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), засвідчено факт народження у громадян [PERSON] та [PERSON] 24.02.2021 року дитини, про що 26.03.2021 року зроблено актовий запис №133 (а.с.21). З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до якого внесено відомості 14.04.2022 року про кримінальне провадження №42022232090000078 за ч.2 ст.438 КК України, встановлено, що 07.04.2022 року близько 17-00 годин біля двору у селі Біляївка Новоолександрівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, невідомими військовослужбовцями збройних сил рф шляхом погроз, викрадено [PERSON] , [INFO] , та незаконно позбавлено його волі шляхом утримання в полоні та нанесення тілесних ушкоджень, внаслідок чого він помер (а.с.24-26). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, зареєстрованого в реєстрі 23.04.2012 року реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, встановлено що 27 листопада 1963 року, громадянин [PERSON] , [INFO] , та громадянка [PERSON] , [INFO] - уклали шлюб, про що зроблено актовий запис №05. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дівоче прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.09.1964 року, народився [PERSON] , [INFO] (батько померлого), батьком якого зазначено [PERSON] та матір`ю [PERSON] (а.с.28). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Костянтинівською сільською радою Горностаєвського району Херсонської області та виданого 22.03.1988 року, встановлено, що народився [PERSON] (який помер), [INFO] , батьком якого є [PERSON] та матір`ю [PERSON] (а.с.27). [PERSON] (бабуся [PERSON] ) та мати [PERSON] , розірвала шлюбні стосунки з [PERSON] та уклала шлюб із [PERSON] . Після чого змінює прізвище на [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Костянтинівською сільською радою Горностаєвського району Херсонської області та виданого 19.01.1988 року, встановлено, що народилася [PERSON] (рідна сестра [PERSON] по материній лінії та доводиться тіткою померлому [PERSON] ), батьком якої є [PERSON] та матір`ю [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області 17.11.2007 року, громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] уклали шлюб, про що складено актовий запис №100. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11). Таким чином, судом встановлені родинні зв`язки за хронологічною послідовністю, які підтверджують спорідненість: - [PERSON] з її сином [PERSON] , [INFO] , як матері та сина; - [PERSON] , з його сином [PERSON] , [INFO] , як батька та сина; - [PERSON] з її дочкою [PERSON] , [INFO] , як матері та дочки; - [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , як брата та сестри по материнській лінії; - [PERSON] , з її племінником [PERSON] , [INFO] , як тітки з племінником. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст.76 ЦПК України «Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. За ч.1 ст.128 СК України слід, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. За ч.3 ст.128 СК України слід, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Постановою Верхового Суду у справі №361/2653/15-ц від 15 квітня 2021 року визначено питання особливостей визнання батьківства або встановлення факту батьківства. Частиною першою статті 135 СК України (в редакції, чинній на час народження дитини) передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Згідно з звітом ДНК про встановлення спорідненості між [PERSON] (племінник) та [PERSON] (тітка) встановлено, що імовірність спорідненості становить 14,52 %. Висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Суд зазначає, що з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Допитані в судовому засіданні свідки повністю підтвердили обставини викладені у заяві [PERSON] , зокрема щодо родинного зв`язку заявниці з померлим [PERSON] , як жінки та чоловіка, та [PERSON] з [PERSON] , як батька з сином. З наданих скрін-шотів переписки у месенджері Viber судом встановлено, що батько [PERSON] [PERSON] визнає в [PERSON] свого онука. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, син заявниці [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , є рідним сином померлого [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать права її неповнолітнього сина. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має.

Outcome: approved