Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Харьков Віталій Олександрович, звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник мати [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник мати [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У своєму позові [PERSON] просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що вони з 2010 року у вказаній квартирі не проживають, в її утриманні та оплаті комунальних послуг участі не приймають, їх особисті речі в квартирі відсутні, перешкод у користуванні квартирою відповідачам не чинилось. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Харьков В.О., підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі. Треті особи, присутні в судовому засіданні, підтримали позицію позивача та її представника. Відповідачі та представник департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їх відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується технічним паспортом на квартиру від 14.12.2007, складеним Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 20-24). Договір найму житлового приміщення даної квартири був укладений між заводом «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе в особі начальника ЖКО «Запоріжсталь» [PERSON] та між [PERSON] (а.с. 26-28). Наймач квартири, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 43). В подальшому договори про оплату за комунальні послуги укладались з дружиною померлого [PERSON] [PERSON] , що підтверджують рахунки про оплату комунальних послуг, договір, укладений з ПАТ «Запоріжжяобленерго» (а.с. 34-41). Шлюб між ними зареєстрований 18.03.1971 (а.с. 42). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 44). У квартирі зареєстровані позивач, відповідачі та треті особи (а.с. 47-51). Вказане також підтверджується відповідями, наданими на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, згідно яких позивач та відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 86-88). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачі не проживають у кв. [ADDRESS] з початку 2010 року, комунальні послуги не сплачують, власних речей в спірній квартирі не мають. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігаються жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені ст. 71 ЖК Української РСР підстави для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved