Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У березні 2024 року громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] і громадянка Боснії та [PERSON] через свого представника - адвоката Дем`яненка Максима Володимировича, звернулись до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просять встановити юридичний факт, що громадянка Боснії та Герцеговини Моргенрот-Бегіч Амела є відповідно матір`ю та громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] є батьком дитини, дівчинки, на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] в місті Київ, про що 29.12.2023 складено відповідний актовий запис № 3292. Заява обґрунтована тим, що заявник є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, заявниця - громадянкою Боснії та Герцеговини, та перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2015. В результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства 25.12.2023 у подружжя народилася дитина, дівчинка [PERSON] . Дитина була народжена сурогатною матір`ю - громадянкою України [PERSON] . Проте, правом Федеративної Республіки Німеччина, де проживає подружжя, сурогатне материнство заборонено, і в якості матері відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФНР визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір). Таке порушення інтересів заявників може бути усунуто лише шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України за місцем народження дитини з винесенням відповідного судового рішення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 24.04.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [PERSON] , доручено заявникам надіслати копії заяви з додатками вказаній заінтересованій особі. 07.05.2024 від представника заявників - адвоката Дем`яненка М.В., надійшов лист з доказами виконання вищевказаної ухвали. 28.05.2024 через канцелярію суду від представника заявників - адвоката Дем`яненка М.В., надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника та заявників, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі 04.06.2024 від заінтересованої особи-2 [PERSON] поштою до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги заявників підтримує в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.07.2015 громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] , [INFO] і громадянка Боснії та [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується апостильованим витягом з акта про реєстрацію шлюбу № Е 718/2015, виданим РАЦСом Білефельд 04.10.2023, та проживають за адресою: [ADDRESS] в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства в Україні у заявників народилась дитина жіночої статі, що підтверджується медичним висновком КНП «Київський міський пологовий будинок № 5» про народження № МС5Т-ТЕНС-24Т7-К9ВС від 25.12.2023 та довідкою ТОВ «Родинне джерело» № 625 від 27.12.2023 про генетичну спорідненість батьків з плодом. Сурогатною матір`ю дитини стала [PERSON] , [INFO] . 28.12.2023 сурогатна мати дитини - [PERSON] , надала письмову згоду, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А., реєстровий № 4085, на те, щоб батьками народженої нею 25.12.2023 дитини: дівчинки (медичний висновок № МС5Т-ТЕНС-24Т7-К9ВС, виданий 25.12.2023 Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський пологовий будинок № 5»), яка була зачата в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, було записане подружжя: батько - громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] , мати - громадянка Боснії та [PERSON] . Громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] і громадянка Боснії та [PERSON] - [PERSON] є генетичними батьками дитини. 29.12.2023 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був складений актовий запис про народження дитини № [NUMBER] та видано свідоцтво про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] . Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені заявники [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до статті 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Відповідно до частини 2 статті 123 СК України у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Згідно п. 11 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. При цьому в графі "Для відміток" актового запису про народження робиться один з таких записів: "Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини, є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)" або " [PERSON] дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)", а також зазначаються найменування закладу (установи), що видав(ла) довідку, дата її видачі та номер, дані нотаріуса (прізвище та ініціали, нотаріальний округ чи державна нотаріальна контора), дата та за яким реєстровим номером засвідчено справжність підпису жінки на заяві про її згоду на запис подружжя батьками дитини. Як вбачається з копії Повного витягу № 00042950350 від 29.12.2023 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, в графі «Відомості про батька» вказано [PERSON] , [INFO] , громадянство ФРН, в графі «Відомості про матір» вказано [PERSON] , [INFO] , громадянство Боснія та Герцеговина. Правом Федеративної Республіки Німеччина, де проживає подружжя, сурогатне материнство заборонене, в якості матері відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір). Відмова органів ФРН у визнанні факту реєстрації заявників батьками дитини порушує їх права та права дитини, оскільки зі статусом батьків пов`язані всі їх права та обов`язки щодо дитини, зокрема матеріального забезпечення та піклування, які вони набули згідно законодавства України. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 2 ЦПК України одним із основних засад /принципів/ цивільного судочинства є верховенство права. За змістом частин 1, 2, 4 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 2, 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, держави - учасниці поважають та забезпечують всі права, передбачені цією Конституцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Верховний федеральний суд ФРН у справі XII ZВ 320/17 від 20.03.2019, предметом розгляду у якій було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні частини 1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності». Відповідно до ч. 1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності», за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном визнаються без особливого провадження. У рішеннях у справі «Меннессон проти Франції» скарга № 65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга № 65941/11 Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак, Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. З урахуванням висновку, викладеного у рішенні Верховного федерального суду ФРН XII ZВ 320/17 від 20.03.2019, таке порушення прав може бути усунуто шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України. Слід зазначити про відсутність встановлених судом обставин про порушення заявниками, чи заінтересованими по справі особами, національного законодавства України (норм матеріального права), при цьому наявність розбіжностей законодавчих норм України та Федеративної Республіки Німеччина, на думку суду, не має порушувати права та інтереси народженої в Україні дитини, що за даних обставин справи та у зв`язку з відсутністю спору про батьківство дитини, також відповідає нормам цивільного законодавства України, за правилами якого і звернулись заявники до суду в порядку окремого провадження для захисту своїх прав та інтересів, а також з метою досягнення юридичної визначеності у цьому питанні. Дослідивши наявні по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] та громадянка Боснії та [PERSON] є, відповідно, батьком та матір`ю дитини, дівчинки на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] в місті Київ, а тому подана в порядку окремого провадження заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved