Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

19.01.2024 р. Кудіна А.В. , яка представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2936625 у розмірі 32444,00 грн. та за кредитним договором №00-6175632 у розмірі 8279,04 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказує на не виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаними договорами і отриманням позивачем права вимоги як кредитора за договорами факторингу до відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався правом подання відзиву. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.02.2022 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено договір №2936625 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за умовами якого, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п. 1.2. договору, сума кредиту складає 8000,00 грн. Згідно п.1.3 договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Згідно п.п. 1.4.1, 1.4.2. договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредитування. Знижена процента ставка становить 1,99% в день та застосовується на певних умовах. Кредитний договір підписано електронний підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер телефону [PERSON] . Окрім кредитного договору відповідачем [PERSON] підписано також паспорт споживчого кредиту від 14.02.2022 р., додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2936625 у якому визначено періодичність здійснення платежів. 19.07.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» укладено договір факторингу №19072023 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №2936625 від 14.02.2022 р. у розмірі 32444,00 грн. Разом із цим, у матеріалах справи наявний Додатковий договір від 21.06.2023 р. про прощення (анулювання) боргу до договору №2936625 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» звільняє клієнта від обов`язку сплати решти частини основного боргу за договором у розмірі 2400,00 грн., а клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 5600,00 грн. 05.12.2022 р. між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-6175632 за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п.1.2 договору, сума кредитного ліміту складає 2310,00 грн. Згідно п.1.3 договору, строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю04 квітня 2023 р. або достроково. Згідно п.п. 1.4.1., 1.4.2 знижена процентна ставка становить 0,10% від суми кредиту за кожний день користування кредитом; стандартна процентна ставка складає 2,20% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Вказаний договір позики підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер телефону [PERSON] . Окрім цього [PERSON] шляхом одноразового електронного підпису (смс коду) підписано також графік платежів за кредитним договором, паспорт споживчого кредиту від 05.12.2022 р. Згідно договору факторингу №25072023 від 25.07.2023 р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №25072023 від 25.07.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №00-6175632. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, позивач набув право вимоги за вищевказаними договорами. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежу для погашення існуючої заборгованості. Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Як вбачається із матеріалів справи, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Однак, із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-6175632 від 05.12.2023 р. за період з 25.07.2023 р. по 31.12.2023 р. неможливо встановити ні періоду нарахування заборгованості за відсотками, ні порядок її нарахування, оскільки позивачем вказується сума нарахувань, визначена первісними кредиторами без проведених розрахунків. Що стосується кредитного договору №2936625 від 14.02.2022 р. у розмірі 32444,00 грн. суд приймає до уваги наявний Додатковий договір від 21.06.2023 р. про прощення (анулювання) боргу до договору №2936625 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» звільняє клієнта від обов`язку сплати решти частини основного боргу за договором у розмірі 2400,00 грн., а клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 5600,00 грн. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідача за кредитними договорами, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №2936625 у розмірі 5600,00 грн., та за кредитним договором №00-6175632 у межах тіла кредиту у розмірі 2310,00 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 587,40 грн.

Outcome: partial