Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 06.06.1992 року Кінецьпільською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис за № 9. Під час перебування в шлюбі в них народилися донька: [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на сім`ю. Відповідач зловживає спиртними напоями, знаходячись напідпитку виражається нецензурною лайкою на її адресу, чим принижує її людську гідність. Так, з жовтня 2023 року вони з відповідачем припинили спільне проживання однією сім`єю, кожен живе своїм життям. З того часу спільне господарство не ведеться. Майновий спір будемо вирішувати в окремому порядку. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї суперечить її інтересам. На примирення не згодна. Позивач вказує, що постійні сварки та фізичні образи в подальшому можуть суттєво вплинути на психіку їхньої дитини. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер та примирення неможливе. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання надала заяву, в якій просила позов задовольнити та справу слухати без її участі та участі позивача. Відповідач у судове засідання надав заяву про визнання позову в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 06.06.1992 року Кінецьпільською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис за № 9, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей. Шлюбні стосунки припинені через несумісність характерів та різні погляди на сім`ю. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved