Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ 1. 02 травня 2024 року надійшла вказана заява згідно якої заявниця [PERSON] народилася [INFO] в смт Летичів Хмельницької області, однак у свідоцтві про її народження дата народження вказана як [INFO] , що є неправильним. У зв`язку з необхідністю внесення змін до актового запису про народження заявниця [PERSON] звернулася до Летичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Летичівський відділ ДРАЦС), однак її прохання не було задоволено, про що складено висновок від 10 квітня 2024 року, через відсутність достатніх підстав та в зв`язку з виявленими розбіжностями у документах. Заявниця [PERSON] у позасудовому порядку не має можливості внести зміни до актового запису про своє народження, тому просить суд встановити факт неправильності в актовому записі про народження і внести до нього відповідні зміни. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 02 травня 2024 року до суду надійшла вказана заява. 3. 06 травня 2024 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. 4. Судові засідання призначалися: на 23 травня 2024 року, на 04 червня 2024 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 5. 04 червня 2024 року до суду надійшла заява представника заявника [PERSON] - адвоката Стецькової-Бондар Л.Ф. про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. 6. 29 травня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення Летичівського відділу ДРАЦС у яких просять розгляд справи проводити у їх відсутність, при вирішенні по суті заяви [PERSON] покладаються на думку суду, однак 10 квітня 2024 року заявниця зверталася з даного питання, але через розбіжності у документах в задоволенні її заяви було відмовлено, роз`яснено можливість виправлення розбіжностей в судовому порядку. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА IV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 7. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом п. 3 ч. 2 і ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Законодавець у ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначив, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 8. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 9. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 49 ЦК України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (ч. 2). Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 3). Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 4). У ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (ч. 2). Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану (ч. 3). Як зазначено у ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. 10. У п. 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила), визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 розділу II Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з абз. 1 п. 2.16 розділу ІІ Правил зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Як зазначено у п.п. 2.16.7 п. 2.16 розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. 11. У абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року (далі - Постанова Пленуму) роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Згідно з абз. 1 п. 9 Постанови Пленуму в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв`язку зі зміною статі). За змістом п. 11 Постанови Пленуму суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану (абз. 1). Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести (абз. 2). 12. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. 13. З аналізу даних норм слід дійти висновку, що у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і безспірний характер. При цьому суд може розглянути заяву про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 14. [INFO] у смт Летичів Летичівського району Кам`янець-Подільської області народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25 жовтня 1952 року (російською мовою - Летичевским райбюро ЗАГС Каменец-Подольской области), актовий запис №93. 15. 20 травня 1973 року [PERSON] , 1950 року народження, уродженець с. Бохни Летичівського району Хмельницької області, та [PERSON] , уродженка смт Летичів Летичівського району Хмельницької області, 1952 року народження, актовий запис №31, після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 20 травня 1973 року. 16. [INFO] у смт Летичів Хмельницької області народилася [PERSON] , їй присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 1999 року Летичівським РВ УМВС України в Хмельницькій області і дублікатом картки фізичної особи - платника податків від 18 жовтня 2004 року. 17. [INFO] у Хмельницькій області народилася [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого 25 вересня 2018 року. 18. [INFO] у смт Летичів Хмельницької області народилася [PERSON] , що підтверджується копією посвідчення водія [NUMBER] від 15 січня 2000 року. 19. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 14 липня 2009 року. 20. Із електронної копії паперової заяви про видачу паспорта громадянина України, яка надана УДМС у Хмельницькій області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в смт Летичів Хмельницької області, одружена із [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 21. 10 квітня 2024 року Летичівським відділом ДРАЦС складено висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану відповідно до якого уповноважений орган прийшов до висновку про неможливість внесення змін до актового запису про народження №94 від 25 жовтня 1952 року на [PERSON] , виправивши дату народження дитини з [INFO] на [INFO] , а також доповнивши відомостями по батькові дитини [PERSON] , місце народження Україна, Хмельницька область, Летичівський район, селище міського типу Летичів, через відсутність достатніх підстав та у зв`язку з виявленими розбіжностями в документах. Летичівським відділом ДРАЦС встановлено, що в актовому записі про народження №94 від 25 жовтня 1952 року, складеного на [PERSON] , зазначено дату народження дитини [INFO] , а також відсутні відомості по батькові дитини та місце народження. Причиною відсутності відомостей по батькові та місця народження дитини є форма актового запису в якому під час реєстрації не було передбачено відповідні графи. В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 25 жовтня 1952 року на [PERSON] , зазначено дату народження дитини [INFO] . Серія та номер первинного свідоцтва про народження співпадає з відомостями зазначеними у катовому записі про народження. В паспорті серія [NUMBER] від 22 грудня 1999 року зазначено дату народження [INFO] . В актовому записі про шлюб №31 від 20 травня 1973 року на [PERSON] та [PERSON] зазначено дату народження нареченої [INFO] . Витребувати будь-які документи, що підтверджують факт народження [PERSON] (матір`ю [PERSON] ) в 1952 році дитини є неможливим у зв`язку із закінченням терміну зберігання журналів обліку прийому вагітних, роділь і породіль (Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 03 липня 2001 року №258 «Про затвердження типових інструкцій щодо заповнення форм первинної медичної документації лікувально-профілактичних закладів» - терміни зберігання журналів обліку прийому вагітних, роділь і породіль - 50 років). VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 22. Досліджені докази в їх сукупності дають суду підстави зробити висновок про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження заявниці в частині запису про дату її народження, а також необхідність доповнення відомостей про місце її народження та по батькові. За цих обставин є обґрунтованими заявлені вимоги про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження та внесення до нього змін. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність тих обставин на які заявниця посилається у поданій суду заяві і які підтверджені дослідженими судом доказами. 23. Встановлення юридичного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, а в позасудовому порядку внести зміни в актовий запис про народження заявниця немає можливості в зв`язку із тим, що орган реєстрації актів цивільного стану їй у цьому відмовив через розбіжність у документах. 24. При цьому, у даній справі не вбачається спір про право між заявницею та органом реєстрації актів цивільного стану щодо оспорення державним органом актів реєстрації цивільного стану будь-яких цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових прав заявника (ч. 1 ст. 19 ЦПК України). У даній справі спірні правовідносини пов`язані з відмовою органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження заявниці через розбіжність у документах, визнанням заявницею такої розбіжності та бажанням встановити факт неправильності, що вказаний в актовому записі про її народження. Заявниця фактично звернулася до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч. 1 ст. 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про дату народження в актовому записі, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану, у заяві відсутні доводи щодо неправомірності такої відмови. Вимога заявниці внести зміни до актового запису про народження в частині зазначення відомостей про її народження є похідною від вимоги встановити факт неправильності такого актового запису. Отже, об`єктом перевірки у справі було не дотримання органом ДРАЦС процедури розгляду звернення заявниці про внесення змін до актового запису про народження і оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт неправильного актового запису. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 25. Обставини, на які посилається заявниця у поданій до суду заяві, знайшли своє підтвердження, тому заява про встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану і внесення до нього змін є обґрунтованою і підлягає задоволенню. 26. У абз. 10 п. 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 27. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved