Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

01 квітня 2024 року Миколаївський обласний\~центр зайнятості звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутої допомоги по безробіттю у розмірі 1187,10 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до Вознесенської філії Миколаївського обласного центру зайнятості з метою пошуку роботи. 10 липня 2023 року набув статусу безробітного та з 11 липня 2023 року, на підставі наданих відповідачем документів, йому була призначена допомога по безробіттю. [PERSON] ознайомився та власноруч підписав інформацію про права та обов`язки зареєстрованих безробітних. У жовтні 2023 року шляхом обміну електронними даними від Пенсійного фонду України службою зайнятості була отримана інформація, про те, що [PERSON] під час реєстрації в Службі зайнятості відносився до категорії зайнятого населення, оскільки з 15 вересня 2023 року надавав послуги Приватному підприємству «Южноукраїнський комбінат харчування» на умовах договору цивільно-правового характеру. Дана інформація була підтверджена в ході розслідування страхового випадку. При цьому, 19 та 21 вересня 2023 року під час відвідування кар`єрного радника Служби зайнятості з метою пошуку роботи [PERSON] не повідомляв про факт укладення договору, що вказує про наявність умислу в його діях. 09 жовтня 2023 року відповідачу була припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до абзацу 5 п. 3-3 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки тривалість допомоги по безробіттю під час дії воєнного стану не може перевищувати 90 календарних днів. 27 жовтня 2023 року була припинена реєстрація відповідача, як безробітного у зв`язку із встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності. Вважає, що на підставі ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач повинен повернути допомогу по безробіттю, яку він отримав за період з 15 вересня 2023 року по дату припинення її виплати, як таку, що отримана внаслідок невиконання ним своїх обов`язків. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 липня 2023 року [PERSON] звертався з заявою до Вознесенської філії\~Миколаївського обласного\~центру зайнятості\~з метою\~пошуку роботи\~та призначення\~йому виплати\~допомоги по\~безробіттю /а.с. 6, 7/. Того ж дня його йому було надано статус безробітного та ознайомлено з правами та обов`язками безробітних /а.с. 8, 9/. З 11 липня 2023 року [PERSON] було призначена допомогу по безробіттю /а.с. 10/. Згідно акту №37 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 27 жовтня 2023 року з`ясовано, що [PERSON] , який перебував в статусі безробітного з 10 липня 2023 року по сьогоднішній день був укладений договір про надання послуг №04/09-23 від 15 вересня 2023 року з ПП «Южноукраїнський комбінат харчування». Отже присутній факт неподання застрахованою особою відомостей про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення, тобто [PERSON] порушено норми ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що призвело до перевиплати допомоги по безробіттю за період з 15 вересня 2023 року по 08 жовтня 2023 року включно /а.с. 12/. Відповідно до копії договору про надання послуг від 15 вересня 2023 року №04/09-23 укладеного між ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» та [PERSON] . Строк дії договору з 18 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року включно /а.с. 13/. 08 грудня 2023 року [PERSON] було надіслано претензію про повернення коштів у сумі 1187,10 грн /а.с. 16/. Згідно витягу з наказу №НТ231027 від 27 жовтня 2027 року 09 жовтня 2023 року [PERSON] була припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до абзацу 5 п. 3-3 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки тривалість допомоги по безробіттю під час дії воєнного стану не може перевищувати 90 календарних днів. 27 жовтня 2023 року була припинена реєстрація відповідача, як безробітного у зв`язку із встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності /а.с. 11/. Відповідно до копії розрахунку допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 15 вересня 2023 року по 08 жовтня 2023 року, сума нарахованої допомоги, що підлягає поверненню становить 1187,10 грн /а.с. 14/. На день звернення до суду з позовом відповідачем жодної оплати проведено не було. Згідно з ч. 1\~ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правилами п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~44\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» та цього Закону. Згідно ч. 1ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж сім місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: виїзд за\~межі України; обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені\~частиною першою\~статті 45 цього Закону. Також, відповідно до абз. 1 ч. 2ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У своїй заяві [PERSON] засвідчив підписом, що він ознайомлений з правами та\~обов`язками зареєстрованих\~безробітних та відповідальністю за подання недостовірних документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 1 ч. 1ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Згідно абз. 1 ч. 3ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, будучи обізнаним про необхідність інформувати кар`єрного радника про обставини,\~що впливають\~на умови\~виплати йому\~забезпечення та\~надання соціальних\~послуг [PERSON] не повідомив про своє працевлаштування. Таким чином, відповідач не вказав відомості, які впливають на право отримання ним допомоги по безробіттю. [PERSON] на спростування заявленої до стягнення суми не надав належних та допустимих доказів. Форма вини відповідача, у даному випадку, не впливає на фактичні обставини справи і не має юридичного значення для аналізу наслідків, що настали. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно отримував допомогу за період з 15 вересня 2023 року по 08 жовтня 2023 року в розмірі 1187,10 грн, яка на час розгляду справи в суді позивачу не повернута, в зв`язку з чим суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3028 грн. /а.с. 17/.

Outcome: approved