Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 12.11.1995 року він уклав шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 28. 09.02.2001 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, проте в подальшому вони намагались зберегти сім`ю та проживали разом. [INFO] у них народився [PERSON] . Вказує, що з 2021 року по теперішній час дитина проживає з ним, оскільки мати дитини, тобто відповідачка по справі свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання спільної дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний і духовний розвиток та не приймає участі в утриманні дитини. Зазначає, що з 2021 року по теперішній час, жодних обмежень чи інших будь яких перешкод він щодо спілкування або прийнятті участі відповідачки щодо виховання дитини, не здійснював. На підставі викладеного, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позов задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи Представник третьої особи органу опіки та піклування Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої сільська рада просить суд справу розглядати у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення\~позивача та\~його представника,\~покази свідків\~та дослідивши\~письмові докази\~по справі, \~суд дійшов\~висновку,\~що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019961273 від 17 квітня 2018 року, 12 листопада 1995 року у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 28. Прізвище дружини після укладення шлюбу Тарица. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 09 лютого 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Глибоцького районного управління юстиції у Чернівецькій області, був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Сторони по справі є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з акту обстеження житлово побутових умов №1-10 від 01.02.2024 року та довідки № 1-110 від 05 лютого 2024 року, виданих Сучевенською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] проживає на території [ADDRESS] з 1974 року без реєстрації та до складу його сім`ї входять: колишня дружина [PERSON] , [INFO] , на даний час виїхала за межі України; дочка [PERSON] , [INFO] , виїхала за межі України; син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , 2013 р.н. [PERSON] доглядає за неповнолітнім [PERSON] . Відповідно до характеристики №1-11 від 05.02.2024 року, виданої Сучевенською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] характеризується з позитивної сторони, не вживає спиртних напоїв, наркотичних та токсичних засобів. Скарг і заяв у сільську раду від мешканців села на [PERSON] не поступало. Згідно довідок № 610 та № 716 від 06.02.2024 року, виданих КНП «Глибоцька БПЛ», [PERSON] на обліку у психіатра та нарколога не знаходиться. На «Д» обліку у Купській АЗПСМ не перебуває, що підтверджується довідкою, виданої Купською амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 17 від 05.02.204 року. Як вбачається з витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] станом на 06.02.2024 року незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно довідки № 18 від 05.02.2024 року, виданої Купською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] , [INFO] є соматично здоровим та на «Д» обліку у Купській АЗПСМ не перебуває. Відповідно до довідки № 12/01-25 від 01.02.2024 року, виданої Купським ліцеєм Сучевенської сільської ради, [PERSON] є учнем 5 го класу. Дитина завжди охайна, доглянути, регулярно відвідує заняття у школі. З педагогами дитини та з дирекцією закладу освіти, постійно спілкується батько [PERSON] . Останній цікавиться шкільним життям дитини, приводить і забирає сина зі школи, завжди присутній на батьківських зборах. На даний час мати [PERSON] контакт із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується. З довідки № 1-111 від 05 лютого 2024 року, виданої Сучевенською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , 1975 р.н., мешканка [ADDRESS] , з 2021 року перебуває за межами України. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що вони являються сусідами позивача. Вказали, що влітку 2021 року відповідачка [PERSON] виїхала за межі України, де в подальшому, як говорять люди в селі створила нову сім`ю. Вказали, що з того часу відповідачку не бачили. Зазначили, що позивач самостійно займається вихованням та утриманням сина, піклується про стан здоров`я сина, його розвиток та навчання. Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 СК України. Так, згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16жовтня 2019 року у цивільній справі № 753/1233/15-ц (провадження №61-12938св19). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати\~ справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має\~ бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Суд вважає, що позивач належним чином не довів про обрання щодо відповідачки такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надав належних та допустимих доказів невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків без поважних причин, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, а також не встановлено чи до відповідачки раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Необхідно заначити, що в судовому засіданні позивач вказував, що на певні свята відповідачка спілкується з сином по телефону, проте характер розмов йому не відомий, оскільки син дуже скритний і не хоче говорити про це, що в свою чергу свідчить про те, що між матір`ю і сном зберіглись певні відносини. В силу частини шостої статті 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд в даному конкретному випадку не погоджується з висновком органу опіки та піклування Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 22.02.2024 року, згідно з яким було визнано за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Так, у висновку органу опіки та піклування вказано те, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, проте не наведено належних підстав та достатніх аргументів, які б вказували на доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини та не вказано про встановлені фактичні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Крім того, тільки заява матері про те, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не проти позбавлення її батьківських прав не може бути самостійною підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Враховуючи встановлені обставини про недоведеність навмисного ухиляння [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її винної поведінки у цьому чи свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, відповідності позбавлення її батьківських прав істинним інтересам дитини, наданий висновок органу опіки та піклування, відсутність підстав для застосування до [PERSON] крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав при не застосуванні до неї попередньо будь-яких інших заходів впливу, підстав для позбавлення її батьківських прав відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити, при цьому суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed