Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , 10.05.2024 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб укладений 04.11.1995 між нею та [PERSON] . В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те,\~що вона 04.11.1995 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок чого шлюбні стосунки фактично припинені у 2022 році. З цього часу вони з відповідачем почали жити окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 15.05.2024, цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 27.05.2024, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.05.2024 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову. 28.05.2024 до суду надійшла заява позивача [PERSON] в якій остання просить шлюб розірвати. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб у\~ Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис №2167, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З позову вбачається, що сторони неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ ст. 24 СК України\~\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~\~Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони шлюбні відносини не підтримують збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved