Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

07.05.2024 р. [PERSON] звернувся з позовом до суду до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. Для оформлення спадщини позивач, який є єдиним спадкоємцем як за законом, так і за заповітом, в квітні 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області, проте в прийнятті документів для оформлення права на спадщину йому відмовили. Причиною відмови стало те, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Також позивач зазначає, що нотаріусом усно було роз`яснено, що для оформлення спадщини позивачу необхідно підтвердити факт родинних відносин зі спадкодавцем, позаяк вони мають різні прізвища. Строк прийняття спадщини позивач пропустив у зв`язку з війною в Україні, зокрема активними бойовими діями на території міста Чернігова та тяжким психологічним станом позивача. У зв`язку з наведеним, позивач звернувся з даним позовом та проситьтакож встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем. Справу передано головуючому судді 07.05.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.05.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Проведення підготовчого засідання призначено на 11.06.2024 р. 30.05.2024 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами, у якій зазначається про підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі, зареєстрована за вх. № 2050/24. 31.05.2024 р. від [PERSON] надійшла заява, зареєстрована за вх. № 2074/24, в якій він просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 11.06.2024 р. від Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, зареєстрована за вх. № 2195/24, в якій зазначено, що стосовно задоволення заявлених вимог відповідач не заперечує. 10.06.2024 р. у судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] , що на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , один. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася. 25.06.2015 р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 8, згідно якого він все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належало на день смерті і на що він за законом мав право, заповів [PERSON] . Заповіт зареєчтровано у Спадковому реєстрі. Вказані обставини не заперечуються учасниками справи та в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України судом не досліджуються, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В той же час, судом не встановлено обставин спільного проживання позивача чи інших осіб зі спадкодавцем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову, а також невстановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд має визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Щодо встановлення факту родинних відносин під час розгляду даного спору, суд зауважує, що встановлення факту родинних відносин в межах даного спору не є позовною вимогою. Відповідний факт може бути встановлено в порядку позовного провадження виключно у випадку наявності спору про право, якщо такий факт, поміж інших, оціненимх судом у сукупності, входить до предмета доказування. За відсутності спору про право факти, що мають юридичне значення, встановлюються судом у провадженні, що не є позовним, та подаються до суду за місцем проживання заявника в силу вимог ч. 1 ст. 316 ЦПК України, що не належить до юрисдикції Ріпкинського районного суду Чернігівської області. Відтак не можуть бути заявлені в одному провадженні вимоги позовного та непозовного характеру. Оскільки в межах даного спору предмет доказування становить поважність причин пропуску строку подання заяви для прийняття спадщини, для встановлення судом наявності предмета спору достатньо наявності в матеріалах справи заповіту складеного померлою особою на ім`я позивача. При цьому, до вирішення питання про встановлення додаткового строку питання, що стосуються прийняття спадщини, є передчасним. Відак питання встановлення факту, що має юридичне значення, в межах даного спору вирішенню не підлягає. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу, слід повернути\~позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved