Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» Столітній М.М. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 44 065,63 грн., нараховані відсотки за 60 календарних днів - 14 507,40 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Авентус Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] від 28.02.2017, видане Національним банком України. Також, ТОВ «Авентус Україна» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756. 15.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5545175 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 12 150 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (10.02.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 150 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . 17.03.2022 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р. за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 14.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. 05.07.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 16683,17 грн. та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет Споживача. Однак наданою можливістю споживач не скористався. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (15.11.2022 - 13.01.2023) в межах строку договору відповідно до наступного: 12150 грн * 1,99% = 241,79 грн*60 календарних днів = 14507,4 грн. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 29 травня 203 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту fire.skorpionix@gmail.com зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 12150 грн - тіло кредиту та 46423,03 грн - нараховані проценти, всього - 58573,03 грн. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] від 21.01.2022 (додається), видане Національним банком України. Також, Позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана Позивачу Національним банком України від 24.01.2022. В зв`язку з чим, Позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу За цим договором Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до Фактора (Позивача) Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Отже, до ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 29-05/2023-Ф перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі 44 065,63 грн. В зв`язку з розглядом даної справи в суді Позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 13.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 20.03.2024 через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення та відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] , в яких представник просить відмовити повністю у задоволенні позову (а.с.97-108, 111-122). На обґрунтування письмових пояснень та відзиву на позовну заяву представник вказала, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу [PERSON] . Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу.Оригінали електронних доказів суду надані не були. Довідка АТ «ПУМБ», на її погляд, не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, а лише підтверджує проведення платежу в системі: про інформаційну взаємодію та приймання платежів, укладеного між АТ «ПУМБ» та позивачем. У матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів. Представник відповідача вважає, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та долученому позивачем договору позики. Також вказує, що у Позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Фінтраст Україна" вказує, що заборгованість відповідача за кредитом становить 12150,00 грн. При цьому, заборгованість за відсотками позивач просить стягнути у розмірі 46423,03 грн. яка у 4 рази перевищує розмір боргу, що, відповідно, складає 82,06 %. Окрім цього, представник відповідача заперечує проти задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що адвокатом не надано будь яких даних, стосовно того, які саме докази ним було зібрано, не надано жодних адвокатських запитів, які підтверджують збір доказів. Крім цього, адвокатом розмежовано поняття «складення позовної заяви» та «подання позовної заяви». Так, за складення позовної заяви, адвокатом заявлено розмір витрат - 5000,00 грн., а за подання - 2000,00 грн. Проте, підготування документів здійснювалось через систему «Електронний суд», та не потребувало додатково роздруківки та завірення всіх документів, тому витрати у розмірі 2000,00 грн. за подання позовної заяви не є співмірними та обґрунтованими. 28.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.159). Також, 28.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с.162-174). На обгрунтування відповіді на відзив представник вказав, що кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. Електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму. На підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір) з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі (додаток до позовної заяви №4), який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «M233470», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається до позовної заяви), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач. А тому жодних сумнівів в тому, що 15.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 5545175 про надання споживчого кредиту не виникає. Також, вказав, що оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному Договору, який оформлений належним чином як документ Товариства, що підписаний Директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою Товариства. При цьому чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Крім того, Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Кредитні кошти Відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. Окрім вказаного, представник відповідача зазначив, що у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р. за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 14.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 05.07.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 16683,17 грн. та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет Споживача. Однак наданою можливістю споживач не скористався. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (15.11.2022 - 13.01.2023) в межах строку договору відповідно до наступного: 12150 грн * 1,99% = 241,79 грн*60 календарних днів = 14507,4 грн. ТОВ "Авентус Україна" закінчило нарахування, а Позивач почав здійснювати нарахування з наступного дня. Тобто нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте в рамках погодженого Сторонами строку договору. 09.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відзив на позовну заяву (а.с.191-204). На обґрунтування заперечень на відзив, представник вказала додаткові докази ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» надані разом з відповіддю на відзив, подані з порушенням норм ЦПК України та не можуть бути взяті до розгляду судом. У самій Позовній заяві не було зазначено про неможливість подання вказаних документів, тому долучення доказів Позивачем було з порушенням процесуального права. Щодо розрахунків вказала, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 15.02.2022 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 12 150 грн. від ТОВ «Авентус Україна» (код ЄДРПОУ 41078230) (а.с.213). Представник позивача у судове засідання не з`явився, 05.06.2024 через систему «Електронний суд» направив до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з урахуванням поданих заяв та клопотань, проти винесення рішення не заперечує (а.с.225). Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.100). Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомленим належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5545175 про надання споживчого кредиту (а.с.18-23). Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 12 150 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (10.02.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору (п. 1.3. Кредитного договору). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 150 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] , що підтверджується відповіддю АТ КБ «Приват Банк» щодо зарахування коштів (а.с.227). Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0,597% (п.1.5.1. Кредитного договору). Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Підпунктом 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. 29 травня 2023 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», було укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, відповідно якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором (а.с.76-80). Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту fire.skorpionix@gmail.com зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення (а.с.28). Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України- договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).Також, статтею 204ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, ст.1077ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 15.02.2022 та надало відповідачу кредит в сумі 12 500 грн., однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку заборгованості має заборгованість в сумі 44065,63 грн., з яких: 12 500 грн. - тіло кредиту та 31 915,63 грн. - нараховані проценти (а.с.30-41). Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 29-05/2023-Ф. Так, позивач просить стягнути 58 573,03 грн., з яких: 12 500 грн. - тіло кредиту, 31 915,63 грн. - нараховані проценти ТОВ «Авентус Україна», 14 507,40 грн. - відсотки за 60 календарних днів (за період 15.11.2022-13.01.2023), які нараховані ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст». Щодо нарахованих відсотків за 60 календарних днів (за період 15.11.2022-13.01.2023) позивач зазначив, що у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р. за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 14.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 05.07.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 16683,17 грн. та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет Споживача. Однак наданою можливістю споживач не скористався, у зв`язку з чим позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нарахувала відсотки за 60 календарних днів. Так, суд зазначає, що договір факторингу між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладений 29 травня 2023 року, тобто ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги саме з 29.05.2023. Окрім цього, відповідно до додатку №1 до Договору факторингу №29-05/2023 (Реєстр боржників) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» з однієї сторони та ТОВ «Авентус Україна» з іншої сторони, домовилися про наступне: клієнт відступає факторові право вимоги заборгованостей до боржників - позичальників клієнту у тому числі до відповідача [PERSON] , кредитний договір № 5545175, сума заборгованості разом - 44 065,63 грн. (а.с.24). Тобто, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 29.05.2023 набуло право грошової вимоги щодо заборгованості [PERSON] саме на суму 44 065,63 грн. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» кредитного договору № 5545175 від 15.02.2022 року. У пункті 10 «Реквізити та підписи сторін» зазначено «підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М233470, 15.02.2022 23:01:41 / [PERSON] /, що відповідає положенням ЗУ «Про електронну комерцію». Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за кредитним договором № 5545175 від 15.02.2022 року, в той час як відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» в загальному розмірі 44 065,63 грн., при цьому суд не вбачає підстав для стягнення відсотків за 60 календарних днів (за період 15.11.2022-13.01.2023). Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 5545175 від 15.02.2022 року, у розмірі, що складає 44 065,63 грн., з яких: 12 500 грн. - тіло кредиту; 31 915,63 грн. - сума процентів за користування кредитом. У позовній заяві позивач ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., що підтверджуються Договором про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023, рахунком на оплату по замовленню №560/02/02 від 02.02.2024, що включає детальний обсяг робіт адвоката. При цьому представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що адвокатом не надано будь яких даних, стосовно того, які саме докази ним було зібрано, не надано жодних адвокатських запитів, які підтверджують збір доказів. Крім цього, адвокатом розмежовано поняття «складення позовної заяви» та «подання позовної заяви». Так, за складення позовної заяви, адвокатом заявлено розмір витрат - 5000,00 грн., а за подання - 2000,00 грн. Проте, підготування документів здійснювалось через систему «Електронний суд», та не потребувало додатково роздруківки та завірення всіх документів, тому витрати у розмірі 2000,00 грн. за подання позовної заяви не є співмірними та обґрунтованими. Як передбачено ч. 1,2,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таку правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц. Враховуючи вищевикладене, заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи, те що позовні вимоги задоволені на 75,23%, суд приходить до висновку про частково задоволення вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, а саме з відповідача підлягають стягненню витратина на правову домомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, необхідно з відповідача на користь позивача стягнути у повернення сплаченого судового збору у сумі 1822,37 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам (75,23%). На підставі викладеного,

Outcome: partial