Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 19.02.2024 надійшов позов зі змісту якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №78716191 від 02.03.2023 у розмірі 21087,50 грн та за кредитним договором №6505140 у розмірі 5582,00 гривень. Свій позов\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~обґрунтовує тим,\~що 02.03.2023\~між ТОВ\~"Фінансова\~компанія "1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів"\~та відповідачем\~укладено договір\~позики №78716191\~та надано\~у власність\~грошові кошти\~шляхом їх\~перерахування на\~банківський картковий\~рахунок.\~14.06.2021\~між ТОВ\~"Фінансова\~компанія "1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів"\~та ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~укладено договір\~факторингу №14/06/21,\~відповідно до\~якого відступлено\~позивачу право\~грошової вимоги\~до відповідача\~по зазначеному\~договору позики,\~сума боргу\~складає 21087,50\~грн.\~Також,\~28.03.2023\~між ТОВ\~"Авентус\~Україна"\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~6505140\~відповідно до\~якого останньому\~надано кошти\~шляхом безготівкового\~переказу на\~рахунок банківської\~картки.\~24.11.2023\~між ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Авентус\~Україна"\~та ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~укладено договір\~факторингу №\~24112023,\~відповідно до\~якого відступлено\~позивачу право\~грошової вимоги\~до відповідача\~по зазначеному\~кредитному договору,\~сума боргу\~складає 5582\~гривень.\~У зв`язку\~з викладеним\~позивач просить\~суд стягнути\~на свою\~користь з\~відповідача суму заборгованості за договором позики №78716191 в розмірі 21087,50 гривень та за кредитним договором № 6505140 в розмірі 5582 гривень, витрати по сплаті судового збору. Позивач в\~судове засідання\~не з`явився,\~подав клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~а також\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~задовольнити позов\~у повному\~обсязі. Позивач\~14.05.2024\~надав до\~суду відповідь\~на відзив,\~у якому\~зазначив,\~що 02.03.2023\~між ТОВ"1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів"\~та [PERSON] \~було укладено\~договір позики\~№78716191\~та підписано\~електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором.\~Між ТОВ\~"Авентус\~Україна"\~та [PERSON] \~28.03.2023\~укладено кредитний\~договір №6505140\~та підписано\~електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором\~А7545\~28.03.2023\~09:08:56.\~У відповідності\~до умов\~кожного з\~кредитних договорів,\~ їх\~підписання здійснювалося\~електронним підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора,\~який було\~надіслано на\~номер мобільного\~телефону вказаного\~позичальником при\~укладення кредитних\~договорів.\~Сторони узгодили\~розмір кредиту,\~грошову одиницю,\~в якій\~надано кредит,\~строк,\~умови кредитування\~та нарахування\~відсотків у\~зв`язку\~з простроченням\~повернення кредитних\~коштів,\~що свідчить\~про наявність\~волі відповідача\~для укладення\~такого договору,\~на таких\~умовах шляхом\~підписання договору\~за допомогою\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором.\~Також представник\~позивача щодо\~тверджень відповідача\~про не\~надання позивачем\~ первинних\~бухгалтерських документів\~на підтвердження\~перерахунку кредитних\~коштів зазначив,\~що ТОВ\~"ФК\~"ЄАПБ"\~не володіє\~та не\~може володіти\~оригіналами первинних\~документів на\~отримання та\~повернення відповідачем\~кредитних коштів\~на укладеним\~з ТОВ\~"1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів"\~та ТОВ\~"Авентус\~Україна"\~договорів,\~щодо яких\~виник спір,\~з тих\~причин,\~що не\~є первісним\~кредитором,\~а дані\~документи формуються,\~складаються та\~зберігаються в\~установі банку,\~який видав\~кредит відповідно\~до чинного\~законодавства України\~відповідальною особою\~банку.\~В свою\~чергу позивач\~звернувся до\~ТОВ "1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів"\~та ТОВ\~"Авентус\~Україна"\~із запитом\~на надання\~інформації щодо\~надання додаткових\~доказів,\~а саме\~детального розрахунку\~заборгованості [PERSON] \~за укладеними\~договорами.\~На підтвердження\~позовних вимог\~представник позивача\~надає суду\~копію детального\~розрахунку заборгованості\~за договором\~№6505140\~від 28.03.2023.\~Крім того\~представник позивача\~подав до\~суду клопотання\~ про\~долучення доказів,\~в якому\~просить долучити\~до матеріалів\~справи документи\~надані \~ТОВ "1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів",\~а саме\~копію детального\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором №78716191\~від 03.02.2023. Тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав до суду відзив, згідно з яким позовні вимоги за договором позики №78716191 від 02.03.2023 визнав частково і зазначив, що при укладенні кредитного договору №78716191 від 02.03.2023 він не зрозумів річної процентної ставки, яка становить 44965,49% чи 2,7% в розрахунку за 1 день користування кредитом по закінченню строку кредитування. На думку відповідача процентні ставки 2,5 % і 2,7% в розрахунку за 1 день користування коштами, не можна вважати розумними та справедливими. Також відповідач зазначив, що не ознайомлювався з умовами договору в повній мірі, в тому числі на сайті кредитора та паспорта споживчого кредиту йому надано не було. Відповідач визнає вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом позики в розмірі 5000 грн. та за процентами зі ставкою не вище 1%, що відповідає змісту ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а саме виключно за 25 днів строку дії договору позики в розмірі 12050 гривень. Іншу частину заявленої до стягнення заборгованості за процентами за цим договором позики вважаю необґрунтованою, несправедливою, і такою що суперечить засадам цивільного та конституційного права. Щодо заявленої заборгованості за кредитним договором №6505140 від 28.03.2023 між ним та ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 5582 гривень заперечення відсутні. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2024 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 04.03.2019 встановлено, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстровано як фінансову установу 20.10.2015 №2542 ( а.с.20). Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.02.2021 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстроване як юридична особа 30.06.2015, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.21). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 04.03.2019 встановлено, що ТОВ "Авентус Україна" зареєстровано як фінансову установу 28.02.2017 №426 ( а.с.37). Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.10.2019 ТОВ "Авентус Україна" зареєстроване як юридична особа 12.01.2018, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.38-40). Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 12.01.2010 встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", 05.12.2007 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( а.с.42). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 та додатку до свідоцтва, встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" має право здійснювати фінансову компанію без отримання ліцензії та /або дозволів відповідно до законодавства: факторинг ( а.с. 43). Судом встановлено, що 02.03.2023 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики №78716191 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 5000,00 гривень строком на 25 днів, тобто до 27.03.2023, зі сплатою 2,5 % від суми кредиту на день (а.с.8-9). Згідно з додатковою угодою №78716191, укладеної 16.03.2023 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор збільшив суму наданої позичальнику позики 5000,00 на 500,00 гривень. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5500,00 гривень надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 5000,00 гривень строком на 25 днів, тобто до 27.03.2023, зі сплатою 2,5 % від суми кредиту на день (а.с.8-9). ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачці грошові кошти у позику, однак [PERSON] не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернув,\~у зв`язку\~з чим\~йому нарахована\~заборгованість в\~розмірі 21087,50\~грн,\~ яку\~переуступлено ТОВ "ФК\~"Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~за договором\~факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 13-17,19). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 23.08.2023 [PERSON] нарахована заборгованість за договором №78716191 у розмірі 21087,50 грн, з яких: 5500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, та 15587,50 грн заборгованість за відсотками (а.с.18). Згідно з наданим позивачем розрахунку, [PERSON] нарахована заборгованість за кредитним договором №78716191 від 02.03.2023 за період з 23.08.2023 по 31.01.2024, у розмірі 21087,50 грн., з яких: 5500,00 грн. заборгованість за основною сумою позики та 15587,50 грн. заборгованість за відсотками, однак за якою процентною ставкою вказані відсотки обраховані і за який період, вказаний розрахунок заборгованості не містить (а.с.19). Також, 28.03.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір №6505140 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 2000,00 гривень строком на 360 днів, зі сплатою 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту (а.с.25-30). ТОВ "Авентус Україна" виконав зобов`язання за договором та надав відповідачу грошові кошти у позику, однак останній не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернув,\~у зв`язку\~із чим\~йому нарахована\~заборгованість у\~розмірі 5582,00\~грн,\~яку за\~договором факторингу №24112023 від 24.11.2023 було передано ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.31-34). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.11.2023 [PERSON] нарахована заборгованість за договором №24112023 у розмірі 5582,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, та 3582,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.35). Згідно з наданим позивачем розрахунком, [PERSON] нарахована заборгованість за кредитним договором №6505140 від 28.03.2023 за період з 24.11.2023 по 31.01.2024 у розмірі 5582,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 3582,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.36). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. З наведених норм вбачається, що укладення договору про споживчий кредит у електронній формі не суперечить вимогам законодавства, за умови дотримання особливостей його укладення в такій формі. При цьому, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 02.03.2023 між відповідачем та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", 28.03.2023 між відповідачем та ТОВ "Авентус Україна", з дотриманням наведених норм законодавства було укладено договори про надання про надання позики, та відповідач був ознайомлений з усіма його істотними умовами та прийняв їх. Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними, як приклад у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договорів про надання фінансових кредитів та отримання кредитів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Авентус Україна" за договорами про надання фінансових кредитів та договором про надання позики, до позивача у справі. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договорів про надання споживчих кредитів, не розраховувався за отримані в борг грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договорами про надання фінансових кредитів, стосовно заборгованості за основним боргом, підлягають задоволенню, а саме: - за договором позики №78716191 від 02.03.2023 та додаткової угоди №78716191 від 16.03.2023 в розмірі 5500,00 грн; - за договором про надання\~споживчого кредиту\~ №\~6505140 від 28.03.2023 в розмірі 2000,00 грн. Щодо стягнення з відповідача щомісячних процентів за договором позики №78716191 від 02.03.2023 та додатковою угодою №78716191 від 16.03.2023,\~договором №6505140\~про надання\~споживчого кредиту\~ від 28.03.2021, то частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Крім того, ч.2 вказаної статті передбачає, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Щодо доводів відповідача про несправедливість та необгрунтованість умов споживчих договорів, суд погоджується частково в частині умов договору позики №7816191 від 02.03.2023. Сторона позивача у відповіді на відзив посилається на п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику , що розмішенні на сайті, так як пункт 27 договору позики №7816191 від 02.03.2023 передбачає, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Однак матеріали справи не містять Правил надання грошових коштів у позику з підписом відповідача. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами договір позики №7816191 від 02.03.2023 разом з додатковою угодою від 16.03.2023 підписаної сторонами, передбачає строк позики 25 днів з фіксованою процентною ставкою 2,5% в день (п.2.2., 2.3. договору позики). Суд зазначає, що позивач не надав та не довів, що відповідач належни чином ознайомився із Правилами надання грошових коштів у позику на сайті, які не підписані сторонами, що не можна розцінювати як частину договору позики, укладеного між сторонами 02.03.2023. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі інший термін дії договору, ніж той, що передбачений в договорі позики. За умовами\~договору позики\~№78716191\~від 02.03.2023\~та додатковою\~угодою №78716191\~від 16.03.2023,\~відповідач зобов`язався\~сплачувати 2,5\~%\~від суми\~позики за\~1\~день в\~період користування\~грошовими коштами,\~тобто за\~25\~днів,\~а тому\~його заборгованість\~за відсотками\~складає 3437,5 гривень (5500,00 грн сума позики х 2,5 % х 25 днів). Стосовно доводів відповідача щодо договору про надання споживчого кредиту №6505140 від 28.03.2023, суд зазначає, що не можна вважати несправедливим передбачений договором розмір відсотків, оскільки, укладаючи договір, позивач розумів, що якщо він не поверне кошти в термін, він буде сплачувати відсотки за споживчим договором із ТОВ "Авентус Україна" за стандартною процентною ставкою 1,99% в день. Відповідно, лише від волі позивача залежало чи укладати йому договір на запропонованих умовах, в тому числі і щодо розміру відсотків. Останній міг і повинен був передбачати негативні наслідки в разі не повернення кредиту в строк. Суд в цих правовідносинах виходить із принципу свободи договору, адже лише від волі позивача залежало чи укладати йому договір на тих умовах, що йому пропонувалися чи ні, і останній міг розрахувати свої можливості щодо повернення чи не повернення кредиту в ті короткі строки, на які він отримував кредит. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З цього слідує, що відсотки за користування грошовими коштами виплачуються лише в межах дії договору як позики, так і кредитного договору. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року №444/9519/12. За умовами споживчого кредмитного договору №6505140 про надання споживчого ,\~укладеного 25.06.2021,\~відповідач зобов`язався\~сплачувати 1,99\~%\~від суми\~позики за\~1\~день в\~період користування\~грошовими коштами,\~тобто за\~360\~днів,\~враховуючи що\~позивач нарахував\~відсотки за\~241\~календарний день\~по 23.11.2023,\~а тому\~його заборгованість\~за відсотками\~становить 9591,00 гривень (2000,00 грн. сума позики х 1,99 % х 241 днів). Однак суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за вказаним договором у межах заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 3582,00 гривень. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову у розмірі 14519,50 грн, а саме стягнення з відповідача на користь позивача: - за договором позики №78716191 від 02.03.2023 та додатковою угодою №78716191 від 16.03.2023 в розмірі\~8937,50\~грн,\~з яких:\~5500,00\~грн заборгованість\~за основною\~сумою боргу\~та 3437,50\~грн заборгованість\~за відсотками;\~-\~за договором\~№6505140\~про надання\~споживчого від\~28.03.2023 в розмірі 5582,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за позикою та 3582,00 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1648,51 гривня. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.11, 207, 256, 258-259, 261, 267, 526, 549, 629, 634, 638, 1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України,

Outcome: partial