Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду посилаючись на те, що позивач являється власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 31 січня 2024 року, зареєстрованих в реєстрі за №№ 15 і 16, яку він успадкував після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та батька [PERSON] , померлого [INFO] . У позивача виникла необхідність продати зазначену квартиру, однак приватним нотаріусом Каліушко Д. І. Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області відмовлено позивачу у посвідченні договору купівлі-продажу даної квартири, мотивуючи тим, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на майно, а саме на дану квартиру, наявні обтяження,\~а саме:\~заборона на\~відчуження нерухомого\~майна,\~реєстраційний номер\~обтяження:\~6117407,\~зареєстрована 28.11.2007\~року Приватним\~нотаріусом Каліушко\~О.\~Є.\~на підставі\~договору іпотеки,\~р.\~№ 2754\~від 28.11.2007\~року,\~власник [PERSON] та іпотека, реєстраційний номер обтяження: 6117546, зареєстрована 28.11.2007 року Приватним нотаріусом Каліушко О.Є. на підставі договору іпотеки, р.№ 2754 від 28.11.2007 року, іпотекодавець [PERSON] . З даного питання позивач звернувся за місцем укладення спадкодавцем [PERSON] вище зазначеного договору про іпотечний кредит, до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія-Кіровоградське обласне управління територіально відокремлене безбалансове відділення № 10010/0107, щодо досудового врегулювання даного питання, на що отримав довідку про те, що станом на 19.12.2023 року заборгованість за Договором про іпотечний кредит КД № 2754 від 28.11.2007 року, укладений між [PERSON] та Філії-Кіровоградське обласне управління AT «Ощадбанк» погашено в повному обсязі, заборгованість відсутня. Щодо зняття заборони на відчуження даної квартири та припинення Договору іпотеки в даний час, як роз`яснили позивачу Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» філія-Кіровоградське обласне управління ТВБВ № 10010/0107 не представляється можливим, оскільки за строком давності не збереглися документи щодо даного Договору про іпотечний кредит і у зв`язку зі смертю іпотекодавця [PERSON] , а тому представник позивача просить у судовому порядку зняти заборону на відчуження вказаного нерухомого майна та припинити обтяження іпотеки. Представник відповідачів надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач в позовній заяві заявляє про порушення його прав, як власника майна, а сааме, ст. ст. 317, 319 ЦК України, та заявляє відповідно до ст. 321 ЦК України про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення прав позивача які б свідчили про наявність перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Крім того, за даними AT «Ощадбанк», [PERSON] - відсутній в базі контрагентів Банку. Нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] в заставі Банку не перебуває. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що за ініціативи та участю AT «Ощадбанк» в рамка вищенаведених норм було здійснено спірне обтяження майна позивача. В матеріалах справи відсутні копії документів AT «Ощадбанк», на підставі яких можна було б встановити, що спірні обтяження дійсно зареєстровані за повідомленням та в інтересах AT «Ощадбанк». Матеріали справи, в свою чергу, містять відомості про відсутність будь-яких боргових відносин між позивачем та AT «Ощадбанк». Також зазначає, що проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів. Банки не наділені такими повноваженнями, тобто не є суб`єктом організаційної системи державної реєстрації прав. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розмішене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV із змінами та доповненнями (далі - Закон № 1952-IV). Відповідно до Закону № 1952-IV скасування заборони є функція державного реєстратора. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідачів також у судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд позов залишити без задоволення, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] \~являється власником\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на підставі\~Свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом від\~31\~січня 2024\~року,\~зареєстрованих в\~реєстрі за\~№№ 15\~і 16,\~яку він\~успадкував після\~смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] та\~батька [PERSON] ,\~померлого [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 31.01.2024 року, індексний номер витягу: 363898337 (а.с.8-10). Позивач мав намір продати зазначену квартиру, однак приватним нотаріусом Каліушко Д.І. Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області відмовлено йому у посвідченні договору купівлі-продажу даної квартири, мотивуючи тим, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на майно, а саме, на дану квартиру, наявні обтяження, а саме: заборона на відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6117407, зареєстрована 28.11.2007 року Приватним нотаріусом Каліушко О. Є. на підставі договору іпотеки, р. № 2754 від 28.11.2007 року, власник [PERSON] та іпотека, реєстраційний номер обтяження: 6117546, зареєстрована 28.11.2007 року Приватним нотаріусом Каліушко О.Є. на підставі договору іпотеки, р.№ 2754 від 28.11.2007 року, іпотекодавець [PERSON] , що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2024 року вих. № 25/02-31 (а.с.12). З даного питання [PERSON] звернувся за місцем укладення спадкодавцем [PERSON] вище зазначеного договору про іпотечний кредит, до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія-Кіровоградське обласне управління територіально відокремлене безбалансове відділення № 10010/0107, щодо досудового врегулювання даного питання, на що отримав довідку про те, що станом на 19.12.2023 року заборгованість за Договором про іпотечний кредит КД № 2754 від 28.11.2007 року, укладений між [PERSON] та Філії-Кіровоградське обласне управління AT «Ощадбанк» погашено в повному обсязі, заборгованість відсутня (а.с.13). Отже, як вбачається із даної довідки, свої договірні зобов`язання [PERSON] виконала в повному обсязі, але після погашення боргу своєчасно не знято заборону про відчуження нерухомого майна та не припинено Договір іпотеки. На даний час зняти заборону на відчуження даної квартири та припинення Договору іпотеки не представляється можливим, оскільки за строком давності не збереглися документи щодо даного Договору про іпотечний кредит і у зв`язку зі смертю іпотекодавця [PERSON] (а.с.11), таким чином позивач в іншій спосіб, крім зняття заборони відчуження в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст.ст.526,\~599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Згідно зі\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей\~3,\~17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права, іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. За положеннями ч. 1\~ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», після припинення обтяження обтяжував самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно п. 4 ч. 1ст. 24\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до\~ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 гл. 15 p. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 глави 15 розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~ у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в забороні відчуження вищезазначеного майна. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність заборон на відчуження спадкового майно, а саме, на квартиру [ADDRESS] , неможливість зняття заборони на відчуження нерухомого майна в позасудовому порядку, позивач в іншій спосіб, крім зняття заборони на відчуження в судовому порядку, захистити своє порушене право на успадковане майно не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права у здійсненні оформлення права власності на майно шляхом зняття заборони відчуження та припиненням обтяжень на нерухоме майно,а відтак і про задоволення позову. Питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось. На підставі наведеного,

Outcome: approved