Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєва Анна Олегівна про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якої позивачем вказано, що вона є спадкоємцем за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, про що подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвої А.О. Відповідно до записів погосподарського обліку № 02613 за її матір`ю обліковується 1/3 частина житлового будинку 1946 року побудови та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] , на яку відповідно до довідки КП «Кременчуцьке МБТІ» документи не пред`явлено. З огляду на те, що в позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, які відповідають вимогам законодавства, тому з вищевикладених причин приватним нотаріусом\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Тимофєєвою Анною\~Олегівною їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] самочинні побудови та споруди на території зазначеного домоволодіння відсутні. Житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] побудований 1946 року. Позивач зазначає, що належність спадкодавцеві [PERSON] на праві власності спірного житлового будинку з господарськими будівлями підтверджена доказами, а вона як спадкоємець у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої матері, проте позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спірний об`єкт спадкового майна в нотаріальній конторі. Просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвої Анни Олегівни копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 лютого 2024 року витребувано у Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» інвентарну справу на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.52). Відповідач Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області уповноваженого представника до суду не направили, надали в провадження суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с.55-56). Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєва Анна Олегівна в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.72). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.115). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~ 247\~ ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимогст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 червня 1975 року (а.с. 82), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00042611567 (а.с.99), копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.83). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 21 липня 2009 року (а.с. 76). За змістом статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом під час розгляду справи було встановлено, що позивач [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Дніпровської міської ради від 02.10.2023 № 14/5-12533 (а.с. 90). У відповідності до досліджених копій матеріалів спадкової справи № 23/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.73-103), будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили. Таким чином, позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, матеріали спадкової справи не містять заяви [PERSON] про відмову від спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 06 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвої Анни Олегівни із заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.93). З постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвої Анни Олегівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки спадкоємцем не подано правовстановлюючі документи, які відповідають вимогам законодавства (а.с.103). За даними архівного обліку станом на 28 грудня 2012 в КП «КМБТІ» зареєстровано право власності на 2/3 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , власник: [PERSON] . На 1/3 частку вказаного житлового будинку документи не були пред`явлені (а.с.92). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.11.2022, право власності на 2/3 нерухомого майна, а саме будинок з господарськими будівлями загальною площею 39,4 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с. 7-8). У відповідності до довідки виконавчого комітету Піщанської сільської ради №10-11/999 від 24 жовтня 2023 року, згідно погосподарського обліку №02613 за [PERSON] , [INFO] обліковується 2/3 частини та за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , обліковується 1/3 частина житлового будинку 1946 року забудови та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №539054 вбачається, що земельна ділянка площею 0,1400 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.9). В технічному паспорті на садибний будинок [ADDRESS] , виготовленому 12 березня 2008 року, зазначено план земельної ділянки садибного будинку, план будинку, експлікація приміщень садибного (індивідуального) будинку, та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, а саме: літ. А - житловий будинок, загальною площею 39,4 кв.м., житловою 12,3 кв.м., 1946 року побудови; літ.а прибудова, літ.Б сарай, літ.б,б1 сарай-навіс, літ.В убиральня, лік.К колодязь питний, №1 огорожа (а.с.12-16). Також, судом було досліджено оригінал інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] , із якої вбачається, що [PERSON] 13 жовтня 2008 року здійснювала замовлення №08*767-10 на інвентаризацію будинку за адресою: [ADDRESS] ; оплачувала замовлення №767 на проведення інвентаризації від 04 листопада 2008 року. У відповідності до довідки Піщанської сільської ради № 1091 від 22.04.2008, наявної у вищевказаній інвентарній справі, згідно погосподарської книги № 2681 за [PERSON] лічиться 1/3 житлового будинку в [ADDRESS] та земельна ділянка державного фонду 1,10 га, співвласником на 1/3 є [PERSON] (помер [INFO] ), співвласником на 1/3 є [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.\~331\~ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до ч. 3.ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникають з моменту такої реєстрації. Однак згідно ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, зокрема, питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року №\~105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. А отже записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно технічної документації на домоволодіння [ADDRESS] , рік побудови житлового будинку 1946 рік, тобто виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Судом встановлено, що право власності 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , який увійшов до складу спадщини, за спадкодавцем [PERSON] підтверджується записами в погосподарських книгах сільської ради, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року, у сукупності з технічними документами на домоволодіння та земельну ділянку. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Іншим шляхом встановити своє право [PERSON] позбавлена можливості, оскільки нотаріус відмовив їй в оформленні права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] , померлій [INFO] , оскільки спадкоємцем не подано правовстановлюючі документи, які відповідають вимогам законодавства. Таким чином, всебічно і повно з`ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази у їх сукупності, беручи до уваги, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка за життя була власником 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , прийняла спадщину, що відкрилася після її смерті, але позбавлена можливості оформити права на спадщину в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved