Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до умов визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІI та Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.09.2019 за №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022) та Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 11.12.2019 за №1182 ( в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023) . Житлове помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником, якого являється відповідач, технічно під`єднане до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ», та отримує послугу з постачання теплової енергії та гарячої води. Вказана обставина підтверджується рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 № 2634 та від 21.07.2022 за № 1447, яким погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». 01.10.2021 між позивачем та відповідачем укладено Типовий індивідуальний договір №1 про надання послуг з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір №2 про надання послуг з постачання гарячої води, а отже остання є споживачем послуг позивача, що підтверджується також реєстром особових рахунків житлового фонду КП ОЦ житлово-комунального господарства м. Вінниці. Враховуючи те, що житлове приміщення відповідача забезпечується послугами постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються КП ВМР «ВМТЕ» та, як споживач наданих позивачем послуг, порушуючи вимоги Типових індивідуальних договорів № 1 та № 2, а також п 5. ч.2 ст.7, ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», заборгувала КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за надані позивачем в період з 01.09.2021 по 28.02.2023 послуги з постачання теплової енергії та гарячої води 225\~100, 15 грн., з яких 223\~587,18 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, 1\~189, 92 грн. сума втрат від інфляції та 323,05 грн. 3 % річних від простроченої суми заборгованості. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою до відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач сплатити борг відмовляється. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутність не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій представник позивача просила судове засідання проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся судом завчасно та належним чином в установленому законом порядку, про причини неявки відповідач суд не повідомив, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 зі змінами. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №371572524 від 27.03.2024, житлове помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності відповідачу [PERSON] (а.с.19-21). Помешкання по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються позивачем. Отримання наданих послуг та обов`язок по їх оплаті лежить на відповідачеві, яка є власником наведеної квартири, а тому тягар з її утримання лежить саме на ній. Отримання відповідачем послуг, що надаються позивачем додатково підтверджується реєстром особових рахунків житлового фонду КП ОЦ житлово-комунального господарства м. Вінниці (а.с. 5). Приміщення, що належить відповідачу, технічно під`єднане до зовнішніх інженерних мереж та віднесено до зони обслуговування позивача, що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2021 № 2634 та від 21.07.2022 №1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів позивача. 01.10.2021р. між позивачем та відповідачем було укладено Типовий індивідуальний договір №1 про надання послуг з постачання теплової енергії. Даний договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті КП ВМР «ВМТЕ» (а.с. 10). Згідно п. 5 Типового договору №1, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої теплової енергії, визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальноприбудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнанні індивідуальними системами опалення. Згідно п.7 Типового договору №1 виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуга. Відповідно до вищевказаного пункту Типового договору № 1, обсяг спожитої у будинку послуги визначається, як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показниками засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково-відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018р. №315. Згідно п. 20 Типового договору №1 у разі відсутності інформації про показання вузла (вузлів) комерційного обліку та/або недопущення споживачем виконавця до вузла (вузлів) комерційного обліку для зняття показань для визначення обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, визначається середній обсяг споживання теплової енергії в будинку протягом попереднього опалювального періоду, а в разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання протягом опалювального періоду, але не менше 30 днів. Згідно п. 30 Типового договору №1 споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу; плати за абонентське обслуговування. Також, згідно п. 34 Типового Договору №1 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно ст. 36 Типового договору №1 під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу. Крім того, згідно п. 38 Типового договору №1 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору. Згідно п. 41 Типового договору №1 споживач зобов`язався: забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку послуги відповідно до умов цього договору та не втручатися в їх роботу; оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строк, встановлений цим договором; допускати виконавця або його представника у своє житло для перевірки показань вузлів розподільного обліку, приладів розподілювачів теплової енергії у порядку, визначеному законом і цим договором. Згідно п. 44 Типового договору №1 сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону. Крім того, 01.10.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води (надалі - Типовий договір №2). Даний договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті КП ВМР «ВМТЕ» (а.с.11) Так, згідно п. 5 Типового договору №2, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а Споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу гарячої води спожитої у будинку, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) розподіляються на всіх споживачів, у тому числі, тих приміщення яких обладнанні індивідуальними системами опалення. Згідно п.7 Типового договору №2 Виконавець забезпечує постачання послуги безперервно з гарантованим рівнем безпеки, температури та тиску. Згідно п. 12 Типового договору №2 обсяг спожитої послуги визначається, як обсяг гарячої води, спожитої в будинку, за показниками засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018р. №315. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності) розраховується відповідно до Методики розподілу. Так згідно п. 14 Типового договору №2 у разі коли будинок на дату укладання цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання гарячої води у будинку визначається відповідно до Методики розподілу. Згідно п. 20 Типового договору №2 у разі відсутності інформації про показання вузла (вузлів) комерційного обліку та/або недопущення споживачем виконавця до вузла (вузлів) комерційного обліку для зняття показань для визначення обсягу гарячої води, спожитої в будинку, приймається середньодобове споживання послуги за попередні 12 місяців, а в разі відсутності такої інформації за фактичний час споживання послуги, але не менше 15 діб. Також згідно п. 25 Типового договору №2 у разі ненадання споживачем виконавцю у визначений сторонами строк показань вузла (вузлів) розподільного обліку гарячої води, якщо такі показання зобов`язаний знімати споживач для цілей визначення обсягу гарячої води, спожитої споживачем, протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем послуги за попередні 12 місяців, а в разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання послуги, але не менше 15 діб. Згідно п. 34 Типового договору №2 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Також згідно п. 36 Типового договору №2 під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначати розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу. Згідно п. 38 Типового договору №2 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору. Згідно п. 41 Типового договору №2 споживач зобов`язався забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку послуги відповідно до умов цього договору та не втручатися в їх роботу; оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строк, встановлений цим договором; допускати виконавця або його представника у своє житло для перевірки показань вузлів розподільного обліку, приладів розподілювачів теплової енергії у порядку, визначеному законом і цим договором. Згідно п. 44 Типового договору №1 сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону. Як встановлено судом, відповідачем допущено порушення вимог чинного законодавства та умов Типового договору №1 та № 2 п. 30, 34, 38, 40, 44, що полягає в несвоєчасному внесені плати, в повному обсязі, за надані послуги виконавцем; в погашені простроченої заборгованості за отримані послуги, яка виникла в попередні періоди; оплаті наданих послуг за ціною/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також обов`язку з внесення плати за абонентське обслуговування у строк встановлений цими договорами. Тобто, у відповідача виникла заборгованість за надані позивачем, за період з 01.09.2021 по 28.02.2023 включно. Послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на загальну суму 225\~100,15 грн. з урахуванням суми втрат від інфляції та 3% річних, відповідачем в повному обсязі не оплачуються, що підтверджується оборотною відомістю та розрахунком суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 6). Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 зі змінами, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. за №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст.2 Закону). Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів вузлів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Крім того, нарахування плати за абонентське обслуговування передбачено також пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету нового Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022), пунктом 34 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023), а також відповідними пунктами Типових індивідуальних договорів укладених з також відповідачем, які набрали чинності з 01.11.2021. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1671 від 09.09.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» встановлено тарифи на теплову енергію, на послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води для населення (які введено в дію наказами КП ВМР «ВМТЕ» від 03.01.2018 № 12, від 17.12.2018 № 411, від 09.09.2020 № 303). Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 установлено граничний розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Для споживачів позивача розмір плати за абонентське обслуговування встановлено у розмірі, що є меншим від встановленого Кабінетом Міністрів України граничного розміру. Вказані тарифи розміщено на офіційному сайті КП ВМР «ВМТЕ» https://vmte.vn.ua/price_population.html Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону передбачено обов`язок індивідуального споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 по справа № 6-110цс12, якщо актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Зокрема, ст. 19, 20 Закону України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" передбачають обов`язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Отже, акцептування договору споживачем про надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. 627, 630 ЦК України, ст. 7, 8 Закону. Відповідно до частини 5 статті 13 Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У відповідності до зазначених норм, позивачем було запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, опублікувавши ці договори на веб-сайті підприємства https://vmte.vn.ua/public/contract.html. Таким чином, з 01.11.2021 вступили в дію Типові індивідуальні договори приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, і вважається, що вони укладені між КП ВМР «ВМТЕ» та кожним споживачем - фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води». Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Враховуючи те, що заперечень або протоколу розбіжностей до типових договорів від відповідача у встановлений чинним законодавством термін не надійшло, отже відповідач підтвердив свою згоду з умовами про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та приєднався до запропонованих типових договорів в цілому. Водночас, частиною першою статті 9 Закону, пунктом 37 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та пунктом 39 «Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Крім того, зазначене також передбачено умовами (пунктом 38) Типових індивідуальних договорів укладених зі споживачами. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Приписами статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» своєчасно та у належній якості надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у житлове приміщення № 222 в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідач щомісячно отримує платіжні вимоги щодо сплати боргу за отримані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, тому усвідомлює те, що є боржником перед КП ВМР «ВМТЕ». Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц. Відповідно до оборотної відомості за період з 01.09.2021 по 28.02.2023, по особовому рахунку № [NUMBER] , та розрахунку суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з врахуванням 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги, по о/р [NUMBER] по приміщенню за адресою: [ADDRESS] , заборгованість [PERSON] за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.09.2021 по 28.02.2023, становить 225\~100, 15 грн., з яких 223\~587,18 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, 1\~189, 92 грн. сума втрат від інфляції та 323,05 грн. 3 % річних від простроченої суми заборгованості (а.с. 6). Таким чином правильність розрахунків позивача за заявленою до стягнення сумою боргу відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано. Доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг відповідачем суду не представлено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3\~376,51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved