Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Представник позивача Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернулися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.03.2024 відкрито провадження по справі. Позивач мотивує свої позовні вимоги, тим що з 20.10.2022 на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, перебуває дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Реєстрація народженої малолітньої [PERSON] , проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Батьком дитини є [PERSON] , матір`ю дитини є [PERSON] . 18.10.2022 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, надійшло повідомлення від КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2» про дитину [PERSON] , залишену без батьківського піклування. Відповідно до акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку сектором ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у м.Києві від 08.10.2022, дитина була доставлена до медичного закладу. Дитина була виявлена на дитячому майданчику за адресою: [ADDRESS] , без нагляду дорослих. У подальшому, [INFO] малолітню [PERSON] , тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 13.12.2022 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою звернулась [PERSON] , щодо тимчасового влаштування в її родину малолітньої [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , з 11.11.2022 по 20.09.2023 перебувала на обліку Управління соціального захисту населення. З нею систематично проводились бесіди з приводу сумлінного виконання батьківських обов`язків та створення належних умов для утримання та виховання дитини. [PERSON] було направлено на амбулаторні групи для осіб із алкозалежністю в Центрі психологічного лікування алкоголізму «Сенс», проте повну програму вона не закінчила. З 15.03.2023 по 03.05.2023 пройшла рекомендований курс «Розвиток батьківського потенціалу, турбота поряд». Погодилась проходити на консультації у психолога центру з метою оптимізації свого психоемоційного стану, аналізу складної життєвої ситуації та знаходження шляхів її розв`язання, проте жодного разу так і не з`явилась. З 18.05.2023 [PERSON] перестала виходити на зв`язок із спеціалістами, на дзвінки не відповідала. 20.09.2023 було прийнято рішення про припинення надання їй соціальних послуги «соціальний супровід» у зв`язку із невиконанням без поважних причин вимог, визначених договором про надання соціальних послуг. Станом на 08.02.2024 батьки дитини [PERSON] та [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, з приводу повернення їм малолітньої доньки, не звертались. 15.02.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, розглянуто питання щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батька дитини [PERSON] та матері [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] . Орган опіки та піклування дійшов висновку, що батьки свідомо нехтують своїми обов`язками, ухиляються від виховання та навчання дитини, не проявляють щодо неї батьківської турботи та не цікавляться її життям та здоров`ям та не утримують її матеріально. Тому Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження Органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити прав батька дитини [PERSON] , та матері [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Тому просять позов задовольнити, а судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача [PERSON] в судове засіданні призначене на 11.06.2024 не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з`явились. Про дати, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ). Також про розгляд справи повідомлялися шляхом розміщення оголошення на сайті "Судова влада України". Про причини неявки суд не повідомляли. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення без учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 18.10.2022 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, надійшло повідомлення від КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2» про дитину [PERSON] , [INFO] , залишену без батьківського піклування, на підставі Акту СЮП ВП Деснянського УП ГУ НП у м. Києві від 08.10.2022. Відповідно до Акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного сектором ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві від 08.10.2022, дитина була знайдена 08.10.2022 о 19год 10хв на дитячому майданчику за адресою: [ADDRESS] . Вдалось встановити, що знайденою дитиною є [PERSON] . Згідно із Свідоцтва про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] , виданого Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1688, батьком дитини є [PERSON] , матір`ю дитини є [PERSON] . Як убачається з листа Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), в актовому записі про народження №1688 складеного на [PERSON] , відомості про батька внесені відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Наказом від 20.10.2022, поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину якаопинилась у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. З письмових пояснень [PERSON] , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що у неї дитину забрали з вулиці за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Центром соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), було надано психологічну характеристику [PERSON] , [INFO] . Так емоційно-вольова сфера характеризується тривожністю, напруженістю, настороженістю. У взаємодії з дітьми активна. При ходьбі [PERSON] має не чітку координацію рухів, трохи тягне ніжку, іноді спостерігається тремтіння рук. Навички гігієни розвинені на низькому рівні, на горщик проситься періодично. Протягом перебування [PERSON] в Центрі, мама її не відвідувала, але це робила бабуся [PERSON] та дідусь. Відповідно до Наказу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.12.2022, № 34, малолітня дитина [PERSON] , тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] , до вирішення питання постійної форми працевлаштування. Як убачається з листа Центру соціальних служб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, сім`я [PERSON] , перебувала під соціальним супроводом центру з 11.11.2022 по 20.09.2023, відповідно до рішення УСЗН № 2065/1. З [PERSON] систематично проводились бесіди з приводу сумлінного виконання нею батьківських обов`язків та створення належних умов для утримання та виховання дитини. [PERSON] було направлено на амбулаторні групи для осіб із алкозалежністю в Центрі психологічного лікування алкоголізму «Сенс», проте повну програму вона не закінчила. З 15.03.2023 по 03.05.2023 пройшла рекомендований курс «Розвиток батьківського потенціалу, турбота поряд». Погодилась проходити на консультації у психолога центру з метою оптимізації свого психоемоційного стану, аналізу складної життєвої ситуації та знаходження шляхів її розв`язання, проте жодного разу так і не з`явилась. З 18.05.2023 жінка перестала виходити на зв`язок із спеціалістами, на дзвінки не відповідала. 20.09.2023 було прийнято рішення про припинення надання їй соціальних послуги «соціальний супровід» у зв`язку із невиконанням без поважних причин вимог, визначених договором про надання соціальних послуг. Відповідно до листа Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 459 Деснянського району м. Києва від 22.11.2023 №01-32/19, малолітня дитина [PERSON] відвідує навчальний заклад систематично. Дівчинкою опікується бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , які оформили дитину в дошкільний заклад, вчасно забирають, піклуються про її стан здоров`я, сплачують за харчування дитини. Дівчинка охайна одягнена, ніколи не скаржиться на членів родини. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] , за два останніх роки в закладі не з`являлись та не цікавились життям дитини. Згідно із Листа Деснянського УП ГУ НП У м. Києві від 19.12.2023 № 37938-125/49-2023, щодо встановлення місця перебування батьків малолітньої [PERSON] , громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , вбачається наступне. В ході відпрацювання інспектором сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, було здійснено виїзд за вказаною адресою, де двері працівникам поліції ніхто не відчинив. У разі встановлення місця перебування [PERSON] та [PERSON] , з ними буде проведено профілактично - роз`яснювальну бесіду та притягнуто до відповідальності згідно чинного законодавства України. Відповідно до висновку № 102-991 від 29.02.2024, виданого Деснянською районною в місті Києві державної адміністрації, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянською районною в місті Києві державної адміністрації, на яку покладені повноваженні органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька [PERSON] та матір [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України які перекликаються з положеннями абз.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із статей 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. До того ж статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зокрема позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Також, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батьки дитини виконують свої обов`язки щодо дочки, або які б свідчили про поважність причин невиконання ними своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Відповідачі не приклали жодних зусиль та не надали суду будь-яких доказів, що вони змінили своє ставлення до дитини та належним чином виконують покладенні на них, як батьків дочки батьківські обов`язки. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У пункті 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Отже враховуючи викладене вище, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, приділяючи особливу увагу до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Беручі до уваги саме інтереси дитини, суд дійшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дитини, оскільки вони не тільки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а ще не забезпечують належним спілкування та не проявляють поваги, турботи по відношенню до дитини. Таким чином позов підлягає до задоволення, оскільки обґрунтований та доведений. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20грн, а саме по 605,60грн з кожного.

Outcome: approved