Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій з урахуванням уточнених вимог просить встановити факт належності їй свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16.01.1986. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.1977 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , 1956 р.н., і після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] на момент видачі 16.01.1986 оформлялося російською мовою, у зв`язку із чим їх з чоловіком прізвища у свідоцтві було зазначено на російській мові як « [PERSON] ». Разом з тим, 18.07.1997 Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області при видачі їй паспорту громадянина України серії [NUMBER] її прізвище було неправильно перекладено з російської на українську мову, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності, та її прізвище зазначено як « [PERSON] », у зв`язку із чим виникли розбіжності між її прізвищем та прізвищем чоловіка. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, але у зв`язку із розбіжністю у зазначенні її прізвища у свідоцтві про укладення шлюбу та у паспорті громадянина України, їй було відмовлено у оформленні вказаної пенсії. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала уточнені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених у заяві по суті справи. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення заявлених вимог залишив на розсуд суду. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових матеріалів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Врахувавши заяви учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Чорний Потік Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.01.1957 (а.с.11). Встановлено, що 12.11.1977 [PERSON] зареєструвала шлюб з " [PERSON] " (російською мовою) і після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (російською), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.01.1986 (а.с.12). 18.07.1997 Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області на ім`я заявительки було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому її прізвище ім`я та по батькові зазначено українською мовою як « [PERSON] », рік народження « [INFO] » (а.с.5-7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13). Після смерті чоловіка, заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо призначення їй пенсії в разі втрати годувальника. Проте, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за №2400-1706-8/35271 від 29.08.2023 звернуто увагу на наявність розбіжностей у зазначенні прізвища заявительки в документах, що посвідчують її особу та ступінь родинного зв`язку із покійним чоловіком [PERSON] . У зв`язку із чим рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання, оскільки виявлена невідповідність в написанні прізвища у свідоцтві про укладення шлюбу та паспорті громадянина України позбавляє її права для призначення пенсії по втраті годувальника. Отже, на підставі вказаних доказів, судом встановлено, що існує невідповідність між документом, що посвідчує особу заявниці, де її зазначено як « [PERSON] » та свідоцтвом про укладення шлюбу, де прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (російською мовою). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 16.01.1986 Онутською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області російською мовою на ім`я « [PERSON] , [INFO] , уроженца с. Онут Заставновского района Черновицкой области и [PERSON] , [INFO] , уроженки с. Чорный Поток Заставновского района Черновицкой области» належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved