Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. .Києва від 13 травня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] . Відповідач фактично не проживає в даній квартирі. Наявність реєстрації відповідача у належній позивачу на праві користування квартирі позбавляє його можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав виколадених у змісті позовної заяви. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки, що направлялися за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача т, поверталися до суду неврученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Представник третіх осіб у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До матеріалів справи долученні письмові пояснення представника, у яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та зазначив що реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушують право розпоряджатися власним майном як позивача так і їх, як співласників. Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, постановив розглянути справу заочно, згідно із статтями 223 та 280 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved