Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 17 750 грн. 00 коп., щомісячно, та до досягнення повноліття дитиною. Крім того, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 10 000,00 грн., щомісячно починаючи з моменту подачі позову та до досягнення дитиною сином [PERSON] , [INFO] 3 років. Також просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на зайняття англійської мови для сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 250,00 грн., з фінансування наперед. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2011 року. За час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Весь час діти проживають за місцем реєстрації матері. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та постійними ракетними обстрілами м. Києва з метою збереження життя та здоров`я дітей мати виїхала разом з дітьми до Німеччини, де перебувала з дітьми в період з 16.12.2022 року по 30.08.2023 року. Діти перебували повністю на утриманні матері протягом 8 місяців перебування у Німеччині. Батько, знайшовши коханку, за його власним рішенням, вирішив піти з сім`ї та проживає окремо з 30.08.2023 року. З часу приїзду дружини та дітей з Німеччини і по теперішній час діти фактично перебувають на утриманні Позивача. Відповідач допомагає продуктами, як він каже "по своїм фінансовим можливостям" і оплачує уроки англійської мови 2 рази на тиждень. Але цю допомогу від Відповідача необхідно постійно випрошувати, вона є не регулярною. Розмір допомоги від Відповідача є недостатньою матеріальною допомогою на утримання дітей та дружини. Позивач знаходиться у декретній відпустці по досягненню дитини трьох років і отримує від держави 860 грн в місяць на потреби молодшого сина до досягнення ним трьох років. Додаткового заробітку Позивач не має через перебування у декреті і не можливістю працювати з малою дитиною. Мати бере активну участь у навчанні старшого сина та вихованні двох дітей, знаходиться з дітьми 24/7, бере на себе повну відповідальність за здоров`я, моральний та фізичний стан дітей під час війни. Старший син фізично розвинений, захоплюється конструюванням, бере активну участь у шкільному житті, є переможцем олімпіад з математики та іноземної мови, відповідальний, товариський, щирий, доброзичливий, емоційний. Мама сумлінно виконує свої батьківські обов`язки забезпечуючи дітям відповідний позитивний розвиток Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати своїх дітей. Як відомо Позивачу, аліменти Відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, і непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. 28 грудня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідачу був ознайомлений з матеріалами цивільної справи 08 січня 2024 року, що підтверджується розпискою зробленою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи. Від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач визнав позовні вимоги частково та просив їх задовольнити в межах заявлених у відзиві на позов. Стороною позивача до Дніпровського районного суду направлено відповідь на відзив, у якій позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути аліменти на утримання дітей та дружини в розмірах вказаних у даній відповіді на відзив. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2011 року. За час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Як зазначено позивачем в позовній заяві, що шлюбні відносини фактично між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, діти проживають разом з матір`ю. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітні діти проживають з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Наявність у відповідача стягнень по аліментам, інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, судом не встановлено. Враховуючи те, що відповідач не несе витрати по утриманню дітей, не забезпечує її лікуванням вразі потреби, не займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, домовленості між сторонами щодо розміру аліментів не досягнуто, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 10 000,00 грн. на двох дітей, є достатнім для забезпечення належного їх утримання. Разом з тим, суд зауважує, що у відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривні; Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 грн. 00 коп., на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 25 грудня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. З матеріалів справи вбачається, що діти, а саме малолітній син - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] проживають з позивачем. Особливим видом право подружжя на утримання є право дружини на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливості полягає у строковості дії, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Правом на утримання вагітної дружини, а також дружина, з якою проживає дитина. Відповідно до ч. 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладене, суд присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь та на утримання позивача в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 25 грудня 2023 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку, що відповідає межам принципу розумності та справедливості, є достатнім та доцільним захистом порушеного права позивача. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на зайняття англійської мови для сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 250,00 грн., з фінансування наперед, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки розрахувати додаткові витрати на утримання дітей в майбутньому є не можливим. Відповідно частин 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial