Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

В січні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2019 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Останнім часом їх подружнє життя поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. З грудня 2023 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати та стягнути з неї на його користь понесені судові витрати. 22 січня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідачка відзив на позов суду не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 2019 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15) Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). Відповідно до ст. 105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, відсутність заперечень з боку відповідачки, суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в прозові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень не є пропорційними та співмірними предмету спору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки 1000 гривень на відшкодування вказаних витрат.

Outcome: approved