Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 55482 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 червня 2023 року відповідач уклав з ТОВ «МАНІФОЮ» договір позики № 5706533, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 18 жовтня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем укладено договір факторингу №18-10/2023, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь позивача право грошової вимоги до боржників за договорами, в тому числі і до відповідача в сумі 19482 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13482 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою. У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань, позивач просить стягнути заборгованість. Окрім того, 07 червня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем, було укладено договір позики №78355433, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до договору факторингу №14/06/21, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем 14 червня 2021 року, право грошової вимоги за договором позики №78355433 перейшло до позивача в розмірі 36000 грн, з яких: 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27000 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Ухвалою судді від 10 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не направив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до таких висновків. Так, 12 червня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем укладено договір позики № 5706533, підписаний одноразовим ідентифікатором z45314, відповідно до умов якого відповідач отримав позику в сумі 6000 грн. строком на 80 днів та зобов`язується повернути її, сплачувати проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов договору (п.п.2.1 та п.2.3 Договору). Підпунктами 2.4.1.-2.4.3. пункту 2 Договору встановлено, що акційна процентна ставка, фіксована 2,49000% на день, застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1. цього Договору. Базова процентна ставка, фіксована 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2. цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди укладеної Сторонами цього Договору. Основна процентна ставка, фіксована 3,00000% - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Відповідно до п.п. 10.1.5. та п.п. 10.1.6 Договору позики відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання фінансових послуг ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики. 18 жовтня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем укладено договір факторингу №18-10/2023. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 18 жовтня 2023 року та Витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19482 грн. Як видно із розрахунку заборгованості по кредитному договору № 5706533 за відповідачем рахується несплачена заборгованість у розмірі 19482 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13482 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою. 07 червня 2023 року між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 78355433, що підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором LFgyitNB4c, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 9000 грн, на строк 30 днів, процентна ставка за користування позикою становить: базова 2,5 % на день, знижена (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 0,75 % на день, ставка за понадстрокове користування позикою 2,7 % на день. Відповідно до умов договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та додаткових угод до нього укладених між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем право грошової вимоги за договором позики № 78355433 в розмірі 36000,00 грн, перейшло до позивача, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників № 12 від 22 листопада 2023 року та Витягом з Реєстру боржників від 22 листопада 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. З розрахунку заборгованості за договором позики № 78355433 відповідач за період з 07 червня 2023 року по 07 липня 2023 року не здійснював жодних платежів для погашення кредитної заборгованості, заборгованість становить 36000 грн, з яких: 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27000 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до умов Договору підписанням цього Договору Позичальник підтвердив, що ознайомився з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг Товариства на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/, та до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на вказаному сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За приписами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором- дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор -це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу вимог ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За положеннями ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Частина 1 ст.1084 ЦК України зазначає, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Первісні кредитори виконали свої зобов`язання за вище вказаними договорами позики та надали відповідачу кредитні кошти згідно умов договорів. Згідно з умовами договорів позики, підписаних відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця. Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. ст.641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Крім того, зі змісту договорів позики вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму позики, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договорів, в тому числі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитними договорами відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Розмір заборгованості, який просить стягнути позивач за договором позики № № 5706533 від 12 червня 2023 року, в загальній сумі 19482 грн, відповідає умовам вказаного договору, порядку нарахування процентів за користування. Як передбачено умовами договору позики № 78355433 від 07 червня 2023 року відповідачу надано позику в розмірі 9000 грн зі сплатою процентів за понадстрокове користування кредитом в розмірі 2,7 % за день користування коштами строком на 30 днів, тобто строк дії згаданого договору закінчився 07 липня 2023 року. Кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 30 днів, починаючи з дня укладення Договору по 07 липня 2023 року. Таким чином, розмір заборгованості за процентами за договором позики № 78355433 від 07 червня 2023 року становить 7290 грн з розрахунку: 9000 грн/100%*2.7%*30 днів. Відтак стягненню з відповідача за договором позики № 78355433 від 07 червня 2023 року підлягає заборгованість у загальному розмірі 16290 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 9000 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 7290 грн. Таким чином з відповідача за неналежне виконання зобов`язань за договорами позики підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 35772 грн. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1952,45 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 64,48 %).

Outcome: partial