Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

27.02.2024 року представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Мишевська Н.М., яка діє на підставі довіреності звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту №462835-КС-003 від 18.06.2023 у розмірі 27 358,61 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 876,98 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 19 528,98 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 952,65 грн., а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №462835-КС-003, за умовами якого позичальник отримав кошти в розмірі 9 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15011539 процентів за кожен день користування кредитом. Даний договір укладений в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи на вебсайті ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-7033, який отриманий смс-повідомленням на вказаний ним номер телефону [NUMBER] . Зазначає, що Товариство свої зобов`язання виконало та надало кредит відповідачу шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку, проте відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на 12.02.2024 виникла заборгованість у розмірі 27 358,61 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 876,98 грн., суми прострочених платежів по процентах - 19 528,98 грн., суми прострочених платежів за комісією - 952,65 грн., яку просять стягнути в примусовому порядку. В позовній заяві, в порядку ст.84 ЦПК України звертається з клопотання про витребування доказів (інформацію, що містить банківську таємницю), а саме: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківський картці № [NUMBER] за період з 18.06.2023 року (дата видачі кредиту) по 12.02.2024 року. Ухвалою судді від 25.03.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 07.06.2024 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Позивач в судове засідання не викликався. В позовній заяві просять розгляд справи проводити без участі представника «БІЗНЕС ПОЗИКА», позовні вимоги підтримують, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не викликався, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень, у встановлений судом строк не надіслав, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, з дотриманням вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлення направлено на електронну адресу відповідача. Більш того, Великою Палатою Верховного Суду України у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вивчивши клопотання представника позивача про витребування доказів, які містять банківську таємницю, приходить до наступного висновку. Клопотання про витребування доказів не містить даних, які саме заходи були вжиті позивачем чи її представником для отримання витребуваних доказів самостійно, відсутні докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримати зазначені докази. Крім того, позивачем не дотримані вимоги до змісту заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю передбачених п.3 ч.1 ст. 348 ЦПК України, не вказано найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що представником позивача не доведено фактичну неможливість самостійно представити суду затребувані докази, а тому в задоволенні клопотання про витребування доказів слід відмовити. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» здійснює діяльність з надання фінансових послуг, зокрема кредитування (а.с.53-54). 18.06.2023 року [PERSON] на вебсайті ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в мережі Інтернет зайшов в особистий кабінет, заповнив анкету клієнта, в якій вказав персональні дані, суму бажаного кредиту, номер мобільного телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів, що підтверджується візуальною формою послідовності дій та витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com (а.с.55-56, 79). Позивач, зі свого боку, здійснив фото-верифікацію особи відповідача. (а.с.85-86) В особистому кабінеті відповідач отримав паспорт споживчого кредиту (а.с.17-20) та пропозицію (оферта) укласти Договір №462835-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) (а.с.21-29), після чого здійснив її акцепт (прийняв пропозицію) укласти договір на запропонованих позивачем умовах (а.с.30-38). Отже, 18 червня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №462835-КС-003 (Споживчий кредит. Електронна форма.), згідно умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. строком на 24 тижні до 03.12.2023 року, з фіксованою зниженою процентною ставкою 1,15011539 % в день, стандартною - 2%, комісією за надання кредиту 1 350,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту - 23 400,00 грн (а.с.39-47). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавця). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання споживчих кредитів (а.с.59-78), які розміщені на сайті Товариства. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що ознайомлений з Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть та об`єм зобов`язань, погоджується неухильно дотримуватись їх. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля) - UA-7033, про що свідчить розділ 8 Договору «Реквізити та підписи сторін». У цей же день позивач перерахував на вказану відповідачем картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., що підтверджується копією інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» про проведену успішну трансакцію через платіжний сервіс «Рlaton». (а.с.79) З розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №462835-КС-003 від 18.06.2023 вбачається, що станом на 12.02.2024 загальний розмір заборгованості становить 27 358,98 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 876,98 грн, суми прострочених платежів по процентах - 19 528,98 грн, суми прострочених платежів за комісією - 952,65 грн. (а.с.48-51). Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Щодо, факту укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі відповідачем не надано заперечень. Також відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору. За вказаних обставин, суд доходить висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та спати комісії за надання кредиту, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №462835-КС-003 від 18.06.2023 року у розмірі 27 358,61 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 876,98 грн, суми прострочених платежів по процентах - 19 528,98 грн., суми прострочених платежів за комісією - 952,65 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved