Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Адвокат Кузьміних І.М., яка діє в інтересах позивача\~ [PERSON] , звернулась до суд з позовом до [PERSON] , третьої особи Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] терміном в два місяці. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 8/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями після її смерті були чоловік померлої [PERSON] та її діти - [PERSON] і [PERSON] . Позивач та відповідач вважали, що їхній батько фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , позивач та відповідач є його спадкоємцями та ними було з`ясовано, що [PERSON] спадщину після смерті його дружини [PERSON] не прийняв. 23.06.2023 позивач усно звернувся до Третьої Миколаївської нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , але постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, через пропуск строку встановленого для прийняття спадщини. У встановлений законом строк він не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки через військову агресію та повномасштабним вторгненням військ Російської Федерації 24.02.2022 на територію України, зокрема військові дії, що проходили на території Миколаївської області, вимушений був виїхати із м. Миколаєва для збереження свого життя, крім того, через військові дії та відсутністю роботи, позивач перебував у скрутному матеріальному становище. При цьому, після смерті матері, позивач користується спадковим майном, оплачує комунальні платежі, фактично вступив у володіння спадковим майном. Вважає, що ним було пропущено строк на прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 17.08.2023 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання, витребувані докази. 09.10.2023 до суду надійшла спадкова справа134/2023 після смерті [PERSON] та повідомлення, що спадкова справа після смерті [PERSON] не виявлена. Ухвалою від 03.11.2023 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 06.06.2023 позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив про задоволення позовних вимог. 06.06.2023 відповідач подав до суд заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у м. Джезказган Карагандинської області, його батьками вказані: батьком [PERSON] і мати [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про народження, виданого 17.04.1963 Джезказганським бюро ЗАГС, актовий запис №390. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилася спадщина до складу, якої входило 8/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 03.10.2000 державним нотаріусом Другої миколаївської нотаріальної контори. \~ \~ \~ \~ 23.06.2023 [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно.. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №319 від 23.06.2023, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини [PERSON] , померлої [INFO] , через пропуск строк на прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. Згідно повідомлення завідуючого Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області за вих.. 756/01-16 від 12.09.2023, за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не виявлена. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~За правилами статті\~1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина\~перша\~статті\~1270 ЦК України). Останнім днем визначений законом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] було 23.12.2021. За правилами частини\~першої\~статті\~1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті\~1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. [PERSON] звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області 23.06.2023, тобто з пропуском строку для такого звернення. Відповідно до частини\~третьої\~статті\~1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини\~третьої\~статті\~1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з наступних причин: позивач вважав, що його батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , але лише після смерті останнього [INFO] , було з`ясовано, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Крім того, у зв`язку із введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану та веденням бойових дій у країні, зокрема обстрілами міста Миколаєва протягом лютого-листопада 2022 року внаслідок яких мешканці міста були змушені організовувати свою життєдіяльність, коли всі зв`язки та процеси порушені, адаптуватися до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних, тому позивач вимушений був виїхати за межі м. Миколаєва, також враховуючи суперечливість положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця. Отже всі зазначені обставини у сукупності, на думку суду, мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому, суд також враховує, що Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі\~(SERKOV v. UKRAINE)\~«Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі (CASE OF NOVIK v. UKRAINE)\~«Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhan v. Turkey)\~«Ілхан\~проти Туреччини» від 27 червня 2000 року\~при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд погоджується з тим, що з урахуванням конкретних обставин справи зазначені позивачем причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини слід вважати поважними. Крім того, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки [PERSON] померла [INFO] , а звернувся позивач до суду із цим позовом у серпні 2023 року. З урахуванням\~викладеного,\~виходячи з\~аналізу встановлених\~судом обставин\~справи та\~норм права,\~що регулюють\~спірні правовідносини,\~ \~суд вважає,\~що \~ [PERSON] \~наведено причини,\~які пов`язані\~з об`єктивними,\~істотними труднощами\~для нього\~щодо подачі\~заяви про\~прийняття спадщини,\~а тому\~наявні підстави\~для встановлення\~йому додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] \~і таким\~достатнім строком\~є два\~місяці,\~перебіг якого\~рахується з\~дня набрання\~судовим рішенням\~законної сили,\~ у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved