Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~08.02.2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 4 443,57 грн. та інфляційні втрати у розмірі 22 417,02 грн., які нараховані на суму боргу за невиконане грошове зобов`язання з відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП, стягнутої за рішенням суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 28.02.2024 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просять стягнути з відповідача суму боргу в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, повісткою, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд,\~дослідивши докази\~у справі,\~вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~виходячи з\~наступного. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, та беручи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Частинами 1,2\~ст.13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів;\~\~3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1-4 ст.77ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.\~\~Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2\~ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1\~ст.80 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6ст.81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали\~справи,\~перевіривши їх\~доказами,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позову про\~стягнення заборгованості\~з наступних\~підстав. 18.06.2020 року на перехресті вулиць Мясоєдова та Покровської у м. Полтаві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAEWOO LANOS р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля SUZUKI GRAND VITARA р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок пригоди транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA р.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві приватної власності, отримав механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода відбулась через порушення водієм автомобіля DAEWOO LANOS, р.н. [NUMBER] «Правил дорожнього руху України». [PERSON] відмовився в позасудовому порядку відшкодувати [PERSON] різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, р.н. [NUMBER] та розміром страхового відшкодування. У зв`язку з невиконанням [PERSON] свого обов`язку з виплати [PERSON] різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди та розміром страхового відшкодування, [PERSON] був змушений звернутися до Київського районного суду м. Полтави із позовом до [PERSON] 01.12.2020 року Київський районний суд м. Полтави ухвалив у цивільній справі № 552/4189/20 рішення, яким частково задовольнив вимоги позивача. 09.02.2021 року Полтавський апеляційний суд скасував рішення Київського районного суду м. Полтави від 01.12.2020 року, в частині, що оскаржувалось та ухвалив у цій частині нове рішення. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 01.12.2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 09.02.2021 року у справі № 552/4189/20 з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягнення у розмірі 51 600,65 грн. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 01.12.2020 року у справі № 552/4189/20 набрало законної сили 09.02.2021 року. 26.02.2021року [PERSON] отримав виконавчі листи та пред`явив їх для примусового виконання приватному виконавцю Полтавського виконавчого округу Скрипнику Володимиру Леонідовичу. 03.03.2021року приватним виконавцем Скрипником В.Л. було відкрито три виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих 23.02.2021 року Київським районним судом м. Полтави у цивільній справі № 552/4189/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу на загальну суму 51600,65 грн. (ВП №64716426, ВП №64716673, ВП №64716894). Відповідно до наданого приватним виконавцем Скрипником розрахунку, з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] 27.04.2023 року суму 8048,15 грн., та 17.11.2023 року суму 365,99 грн. Станом на дату подання позовної заяви рішення Київського районного суду м. Полтави та постанова Полтавського апеляційного суду у цивільній справі № 552/4189/20 не виконано, залишок боргу [PERSON] перед [PERSON] складає 43 186,51 грн. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний сплатити [PERSON] трьох відсотків річних у розмірі 4\~443,57 грн. та інфляційні втрати у розмірі 22 417,02 грн. за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло у боржника на підставі ухваленого Київським районним судом м. Полтави рішення від 01.12.2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 09.02.2021 року у цивільній справі №552/4189/20. Згідно\~ст. 82 ч.4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положення\~ст. 509 ЦК України\~наголошує на те, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( частина 1 ). Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції. Законом України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених\~Конституцією України\~гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Разом з тим, за змістом\~статей 598 - 609 ЦК України\~рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 4 443,57 грн. та інфляційні втрати у розмірі 22 417,02 грн такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~ \~\~На підставі ст. ст.\~\~509,\~625,\~\~ЦК України,

Outcome: approved