Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання сина, який навчається та додаткових витрат на дитину. \~ \~ \~ \~Позивачка позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2008 році. Від шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2019 року у справі №554/8693/18 з відповідача [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Батько дитини неналежним чином виконує свій обов`язок щодо її утримання, аліменти в розмірі визначеному судом він сплачує з затримками та має заборгованість з їх сплати, участі у додаткових витратах на дитину, які несе вона - позивачка, не бере. Син - [PERSON] є студентом III курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», до якого був зарахований 27.07.2021 року. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Згідно договору про надання освітніх послуг №47/121/21 та договору № 27/121/21-к про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 27.07.2021 року та додаткової угоди до нього, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 51 170 (п`ятдесят одна тисяча сто сімдесят) грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить : 2021-2022 навчальний рік - 11 900 грн.; 2022-2023 навчальний рік - 13 090 грн.; 2023-2024 навчальний рік - 13 090 грн.; 2024-2025 навчальний рік - 13 090 грн. Вона оплатила за три роки навчання: 02.08.2021 в сумі 11 900,00 грн., 01.07.2022 в сумі 13 090, 00 грн., 07.07.2023 в сумі 13 090, 00 грн., на загальну суму 38 080,00 грн., тому просить стягнути з відповідача половину вартості навчання за три роки в сумі 19 040,00 грн. Крім того, вона несе витрати на лікування сина, який перебуває на дистанційному обліку у ендокринолога, кардіолога і окуліста, у зв`язку з чим кожні півроку проходить ряд обстежень, в тому числі платні та потребує постійних витрат на придбання ліків. Вона несла витрати необхідних досліджень на суму 1081,60 грн., рахунки збереглися лише на таку суму. На постійній основі придбає контактні лінзи, розчини для лінз, оплачує лікування у стоматолога, син хворіє ГРВІ, лор та простудними захворюваннями, у зв`язку з чим вона понесла витрати на придбання ліків, згідно чеків, які збереглися, у сумі 14083,83 грн.. Таким чином в період з лютого 2021 року по 01 грудня 2023 року вона понесла додаткові витрати на дитину в сумі 53245,43 грн. (38080,00 грн. +1081,60+14083,83), 50% яких, а саме 26 622,71 грн. вона просить стягнути з відповідача. По досягненню [PERSON] 18 років, 17.12.2023 року, стягнення аліментів припинено. [PERSON] є студентом денної форми навчання, тому не має можливості працювати, займатися підробітком. Йому необхідна комп`ютерна техніка для кращого засвоєння практичних навичок, кошти на проїзд в межах міста, придбання одягу, харчування, підручників, додаткові послуги, інші платежі поза навчальним планом. Для прикладу, на підтвердження вартості необхідних речей і одягу, з того, що збереглося, додає до позову чеки на придбання зошитів, блоку зарядки, патч корду, одягу, взуття (самі кросівки, придбані позивачкою для сина 20.10.2023 року, коштують 3239 грн.). Вона щомісячно поповняє рахунок телефону сина за номером [NUMBER] , регулярно скидає кошти на його дитячу карту в Укргазбанку, які він витрачає на проїзд до навчального закладу та інші потреби. Таким чином, син, який продовжує навчання потребує значних коштів на утримання, забезпечення його самим необхідним та збереження і підтримки його здоров`я. Вона не має можливості повністю забезпечити синові фізичний, духовний розвиток, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвитку обдарувань, та повністю забезпечити потреби сина, одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити, його лікування, тощо. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання сина в період навчання не надає, син знаходиться на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, медичних протипоказань встановлених йому для працевлаштування та заняття певними видами діяльності не має, позивачу відомо, що він працює, хоч і не офіційно та має стабільний високий дохід, інших утриманців не має, має у власності квартиру (Додаток 15) та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Таким чином, вона просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , як повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.12.2023 року і до припинення навчання або до досягнення сином 23 річного віку, у зв`язку з тим, яка з зазначених обставин настане першою. \~ \~ \~ \~Також просить стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в сумі 26622, 71 (двадцять шість тисяч шістсот двадцять дві) грн., та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1\~073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~700,00 грн.. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 січня 2024 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 березня 2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та її представник адвокат Ясниська О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач та\~його представник\~ адвокат\~Карнаух С.В.\~у судовому\~засіданні зазначили\~про часткове\~визнання позовних\~вимог \~в частині\~сплати половини\~вартості освітніх\~послуг за\~2024-2025\~навчальний рік,\~а саме,\~за перше\~півріччя 2024\~року у\~розмірі половини\~вартості -\~3\~272,50\~грн.,\~в іншій\~частині позовних\~вимог просили\~відмовити,\~з огляду\~на те,\~що твердження\~позивачки про\~наявність заборгованості\~по сплаті\~аліментів та\~несплаті додаткових\~витрат на\~придбання медикаментів,\~ліків,\~предметів одягу\~-\~не відповідають\~дійсності,\~а докази\~на підтвердження\~зазначених доводів\~є неналежними\~та недопустимими з огляду на те, що надані позивачкою чеки датовані 2021-2022 роками, тобто у період, коли відповідач сплачував аліменти за рішенням Октябрського райсуду міста Полтави від 28.01.2019 року. Вказували на недостовірність доказу про заборгованість по сплаті аліментів. Зазначали, що батько надав сину житло однокімнатну квартиру своєї сестри, що знаходиться по сусідству з квартирою де він мешкає зі своєю сім`єю, саме він відповідач забезпечує сина продуктами харчування, оплатою кишенькових витрат, предметів повсякденного вжитку, комунальних послуг. Зазначали про необхідність відмови у позовних вимогах в частині стягнення додаткових витрат, так як позивачкою наведено некоректне правове обґрунтування вказаної позовної вимоги нею застосовано ст. 185 СК України, тоді як вказану норму застосувати неможливо, оскільки дитина є [PERSON] є повнолітнім, відтак слід застосовувати ст.199 СК України. Крім того, ними зазначено про безпідставність позовних вимог в частині стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання у частці від доходу відповідача, так як відповідач не має сталого доходу, має іншу особу на утриманні, а також відсутні докази того, що дитина повинна провчитися до 23 років. Також просили відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із безпідставністю позову. Третя особа [PERSON] , в судовому засіданні підтвердив, що з грудня 2021 року проживає разом з батьком, який витрачає кошти на його харчування, одяг, надає кишенькові гроші, оплачує спортивну секцію, а мати сплачували за його навчання, витрачала гроші на його лікування, але хворіє він не так часто, як вказує позивачка, мати частіше купує йому одяг ніж батько. Він вважає, що обоє батьків піклуються про нього в рівній мірі, тому в позові необхідно відмовити. В судовому засіданні позивачка підтвердила факт проживання сина разом з батьком з грудня 2021 року і витрачання нею аліментів, у щомісячному розмірі 3336,00 грн. що сплачувались батьком по грудень 2023 року в інтересах сина - на одяг, лікування, на інші потреби. Вона вказала, що розмір отриманих аліментів не покрив її витрат, пов`язаних з утриманням сина. Наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши позивачку та її представника, відповідача та його представника, третю особу, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видним Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 26 грудня 2005 року, актовий запис № 1163. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2019 року був змінений розмір раніше призначених аліментів - на 1/4 частину всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. Згідно довідки відокремленого структурного підрозділу «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний Інститут» від 22.11.2023 року №416, [PERSON] є здобувачем освіти 34 групи ІІІ курсу денного відділення відокремленого структурного підрозділу «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний Інститут». Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Відомості про навчання [PERSON] також підтверджуються Договором про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти № 47/121/21 від 27.07.2021 року, Договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 27/121/21-к від 27.07.2021 року, додатковою угодою № 1 до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 27/121/21-к від 27.07.2021 року. Згідно додаткової угоди № 1 до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 27/121/21-к від 27.07.2021 року, вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить : 2021-2022 навчальний рік - 11 900 грн.; 2022-2023 навчальний рік - 13 090 грн.; 2023-2024 навчальний рік - 13 090 грн.; 2024-2025 навчальний рік - 13 090 грн. Витрати, понесені [PERSON] на оплату навчання [PERSON] у 2021 році підтверджуються копією платіжної інструкції № 1214712893649564 від 02.08.2021 року на суму 11900,00 грн., на навчання у 2022 році копією платіжної інструкції № 2182782664475346 від 01.07.2022 року на суму 13090,00 грн., на навчання у 2023-2024 роках копією платіжної інструкції № 3188563722706058 від 07.07.2023 року на суму 13090,00 грн.. Всього сума понесених витрат [PERSON] на оплату навчання [PERSON] складає 38\~080,00 грн.. Крім того, витрати [PERSON] на товари повсякденного вжитку, канцелярське обладнання, одяг, медичні послуги, тощо, підтверджуються копіями відповідних платіжних документів за період з 2021 по 2023 рік (а.с. 25-48), та копіями виписок по картковим рахункам [PERSON] (а.с. 49-57), загальна сума яких складає 15\~165,43 грн.. Таким чином, позивачка просить суд стягнути з відповідача по справі половину понесених нею витрат на утримання [PERSON] за період з лютого 2021 року по грудень 2023 року у загальному розмірі 53\~245,43 грн.. Відповідно до ч.ч.1,2 статті 27 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Частиною 2 статті 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разове, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Суд вважає, що додаткові витрати це сума грошей, що витрачається понад розміру встановлених судом аліментів на розвиток дитини, в тому числі і на навчання, що випливає із диспозиції ч. 1 ст. 185 СК України. Відповідно, при винесені Рішення від 28 січня 2019 року по справі №554/8693/18 суд, для захисту інтересів дитини, призначив аліменти у розмірі що визначений законодавством для неповнолітньої особи. Такий розмір аліментів не передбачає відшкодування додаткових витрат, положення про які закріплені в ст.185 СК України. Тому стягнуті з відповідача аліменти в своїй складовій не включають і не можуть включати коштів, що будуть витрачені на навчання дитини, відповідно, витрати [PERSON] на оплату навчання [PERSON] є додатковими витратами, оскільки пов`язані з розвитком дитини. Суд вважає, що позивачка має право на відшкодування половини додаткових витрат на оплату навчання неповнолітньої дитини, витрачених нею за 2021-2024 навчальні роки. Посилання представника відповідача, що позивачка не має права на стягнення додаткових витрат, оскільки син досяг повноліття, суд вважає безпідставним, оскільки норми ст.185 СК передбачають стягнення додаткових витрат на дитину, які можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Оскільки позивачка вже понесла витрати, які є додатковими, в період коли дитина не досягла повноліття, то суд вважає позицію сторони відповідача безпідставною. Більш того, відповідачем визнано позов у частині сплати вартості половини освітніх послуг за навчання сина у період 2023-2024 навчальних років, про які просить позивачка, але лише за перше півріччя 2024 року у розмірі 3\~272,50 грн.. Таким чином, суд вважає, що позивачкою понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 38\~080,00 грн., половина з яких підлягає стягненню з відповідача, що дорівнює 19040,00 грн.. В той же час, суд зазначає, що у період з грудня 2021 по грудень 2023 роки, тобто до повноліття дитини, з відповідача стягувались аліменти на підставі рішення суду від 28.01.2019 року по справі №554/8693/18, і призначенням таких аліментів було саме утримання [PERSON] , що полягало у придбанні за кошти, отримані [PERSON] , речей, ліків та інше для сина. Суд вважає, що позивачка не довела належними та допустимими доказами, які гроші вона витрачала на обов`язкове утримання дитини, а які на додаткове, оскільки саме вона зазначила предметом позову додаткові витрати, пов`язані зі слабким здоров`ям дитини. В судовому засіданні було підтверджене лише утримання дитини з аліментів, що сплачувались батьком, але позивачка не підтвердила витрачання грошей понад суми аліментних платежів, що сплачувалися батьком щомісячно у розмірі 3336,00 гривень, коли дитина знаходилась на його утриманні. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Розглядаючи позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, суд виходить із наступного. В ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України закріплено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні визнавалось сторонами та третьою особою, що син [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання, проживає разом з батьком в окремій квартирі по сусідству, що підтверджується актом про фактичне проживання мешканців ОСББ від 03.02.2024 року. Відповідно, у позивачки відсутнє право на звернення до суду, оскільки син не проживає з матір`ю, тому в цій частині позову необхідно відмовити. Крім того, позивачка має право звернутися до суду у разі ненадання батьком матеріальної допомоги, а в судовому засіданні були встановлені обставини, що спростовують обставини вказані позивачкою. Оскільки право позивачки на звернення відсутнє, суд вважає надані сторонами докази - перебування у відповідача на утриманні його батька [PERSON] , довідка до акту МСЕК № 103480 про його батька, відсутності у відповідача офіційного працевлаштування, згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , відомості про доходи [PERSON] , неналежними. Таким чином, суд вважає, що у стягненні аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, слід відмовити. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає сума судового збору у розмірі пропорційно задоволених позовних вимог враховуючи, що з відповідача стягнуто 19\~040,00 грн. з заявлених позивачем 26\~622,71 грн., сума судового збору, що підлягає стягненню складає 767,84 грн.. \~ \~ \~ \~При частковому задоволенні вимоги про стягнення з відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із ч. 2 ст. 137 ЦПК України, згідно якої за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Так, представником відповідача адвокатом Ясниською О.О. надано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 18 грудня 2023 року, квитанція до прибуткового касового ордеру №18/12 від 18.12.2023 року, розрахунок за надану правову допомогу, згідно якого адвокатом надано наступні послуги: -Надання роз`яснень клієнту у справі про зміну розміру аліментів - 850 грн. -Збір доказів у справі, подання адвокатських запитів - 950 грн. -Підготовка позовної заяви та її нормативно-правове обґрунтування - 3 500 грн. -Складання необхідних процесуальних документів - 800 грн. -Підготовка та участь у судових засіданнях - 1 600 грн. Дослідивши наданий розрахунок виконаних робіт, суд не погоджується з тим, що: адвокатом здійснювався збір доказів, окрім наданих позивачем, направлялись адвокатські запити, оскільки вони в матеріалах справи відсутні; складання будь-яких процесуальних документів, окрім позовної заяви. Відповідно, зазначені витрати не підлягають відшкодуванню. Суд вважає обґрунтованими розмір витрат, пов`язаних з наданням роз`яснень клієнту, участю в трьох судових засіданнях, а також підготовки позовної заяви та її нормативно-правового обґрунтування. Але враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що витрати пов`язані з підготовкою позовної заяви підлягають відшкодуванні частково, у розмірі половини вартості виконаних робіт. Таким чином, ураховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4\~200,00 грн. На підставі ст.185 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial