Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

До Дзержинського міського суду Донецької області з Суворовського районного суду м.Одеса за підсудністю надійшла цивільна справа [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що у сторін у шлюбі [INFO] народилась дочка - [PERSON] . 10.04.2020 рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб розірвано та встановлено місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідач по справі після припинення шлюбних відносин по теперішній час не виявляє щодо дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не приділяє жодної турботи та уваги. Дочка знаходиться повністю на утриманні позивачки. Відповідач не спілкується з дитиною, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, матеріально не підтримує. 11.03.2024 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання. 24.04.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю, при ухваленні рішення просив врахувати висновок щодо розв`язання спору. Приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст.208-283 ЦПК України заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] у шлюбі народилася дочка- [PERSON] , про що 17.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку зроблено відповідний актовий запис за № 48, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.2013. Відповідно до заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.04.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванота встановлено місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідно до судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.11.2019 з [PERSON] стягнуто аліменти на частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 12.11.2019 дня подачі даної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.07.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.07.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до довідки наданої «Костянтинівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Костянтинівської міської ради Донецької області від 30.08.2023, [PERSON] навчалася в даному закладі з 10.07.2019 по 18.06.2021. Батько [PERSON] , батьківські збори у цей період не відвідував. Зв`язок з класним керівником не підтримував. Відповідно до характеристики наданої «Костянтинівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Костянтинівської міської ради Донецької області від 30.08.2023 протягом навчання [PERSON] в закладі у вихованні дитини активну участь приймала мати, бабуся та дідусь. Батько дівчини жодного разу не відвідував школу, не був присутній на батьківських зборах чи позакласних заходах, на зв`язок із класним керівником не виходив. Відповідно до характеристики наданої «Запорізька гімназія № 50» [PERSON] навчалася в закладі з 01.09.2021 по 02.06.2023. Мати, [PERSON] та вітчим [PERSON] займаються вихованням доньки, постійно відвідували батьківські збори, приймали участь у житті класу. Батько, [PERSON] , не приймав участі у вихованні дитини. Згідно із ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не створює умов отримання нею освіти, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. Частина 5 ст.19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. З висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.05.2024 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст.169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved