Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

22 травня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки серії [NUMBER] від 10.10.1979. В обґрунтування поданої заяви вказує, що в зв`язку з виникненням права на призначення пенсії звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подавши для підтвердження трудового стажу трудову книжку. Але при вивченні документів були встановленні розбіжності в написанні його прізвища. Рішенням від 04 грудня 2023 року № 204050009166 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області заявнику повідомили, що немає можливості призначити йому пенсію, оскільки в трудовій книжці його прізвище вказане « [PERSON] » (російською мовою», а в паспорті « [PERSON] » (російською мовою). У зв`язку з наведеним вище заявник не може належним чином оформити пенсію, тому прохає суд встановити той факт, що правовстановлюючий документ трудова книжка [NUMBER] від 10.10.1979 належить [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника зацікавленої особи. При винесенні рішення просив врахувати письмові пояснення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту належності трудової книжки породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт належності йому вказаних документів, що має юридичне значення для послідуючого призначення та отримання пенсії. З огляду на викладене та ту обставину, що для оформлення та отримання пенсії на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що рішенням про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено [PERSON] в призначенні пенсії, оскільки прізвище заявника на титульній сторінці не відповідає даним паспорта (а.с.8). Відповідно до п. 26 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній: якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт належності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Із представлених заявником копій трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 10 жовтня 1979 року, вбачається, що вона видана на ім`я (російською мовою) « [PERSON] , [INFO] » (а.с.10-15). \~ \~ \~ \~З копії паспорта заявника вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Африканівка Барвінківського району Харківської області, російською мовою прізвище в паспорті вказано « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Тобто співпадають, ім`я, по батькові та дата народження особи, на ім`я якого видано трудову книжку, а написання прізвища відрізняється однією літерою « [PERSON] » замість « [PERSON] », що суд розцінює як помилку працівника, який оформляв трудову книжку заявника. \~ \~ \~ \~Метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності трудової книжки суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved