Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] шкоду в розмірі 172 663,77 грн., заподіяної життю та здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2019, близько 09:00 год., [PERSON] , керуючи своїм технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по а/д М-05, на 47 км.+250 м., в напрямку м. Київ, зупинився на правому узбіччі, у місці для розвороту зустрічного транспорту, після чого в порушення п. 2.3б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не переконавшись в безпечності початку свого руху та зміною напрямку руху, здійснив перпендикулярний виїзд на смуги руху, які ведуть в напрямку м. Київ, з метою подальшого виїзду на смугу руху в напрямку м. Одеса, де на середині проїжджої частини, призначеної для руху в напрямку м. Київ, відбулося зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого пасажир ТЗ «Volkswagen Transporter» [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому дуг С2 хребця зі зміщенням, крайовий перелом апофіза С3 хребця. Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 у справі № 362/3429/20 [PERSON] визнано винним у результаті ДТП. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Після ДТП позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні та їй в інституті нейрохірургії проведено оперативне втручання: окципітоспонділодез титановою конструкцією з точками фіксації на рівні С3-С4 хребців. На лікування та відновлення свого здоров`я позивач витратила кошти у розмірі 97 549,77 грн. Крім того, вказує, що вона зазнала шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності у розмірі 74 114 грн. Її позов в межах кримінальної справи залишено без розгляду, що не позбавляє повторно звернутись з тими самими вимогами. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 26.02.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.03.2024 на адресу суду від представника ПрАТ «СГ «ТАС» надійшов відзив, в обґрунтування якого зазначено, що витрати понесені потерпілим у зв`язку з лікуванням повинні бути обґрунтовані та документально підтверджені медичним закладом. Згідно з копіями документів, доданих до позовної заяви, обґрунтованими та документально підтвердженими. Вимоги позивача в частині стягнення витрат на лікування, розмір яких перевищує 96 687,70 грн. є безпідставними та необґрунтованими. Зазначено про передбачену законодавством норму, щодо страхового відшкодування 18 мінімальних розмірів заробітних плат у місячному розмірі, встановлених на дату настання страхового випадку, при встановленні ІІ групи інвалідності. Вказано про відсутність доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. та заявлено клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. 25.04.2024 суд на місці ухвалив залишити без розгляду клопотання представника позивача про призначення експертизи, відмовлено у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання (провадження) та призначено справу до розгляду по суті. 06.06.2024 представник позивача звернувся до суду через систему «Електронний суд» з заявою про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, просить врахувати позицію відповідача про визнання позовних вимог в частині відшкодування витрат на лікування в розмірі 96 687,70 грн. та в частині відшкодування шкоди, спричиненої стійкою втратою працездатності в розмірі 75 114 грн. Вказав, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення судового рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, позиція сторони суду зрозуміла. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 26.09.2019 близько 09 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, [PERSON] , керуючи своїм технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по а/д М-05, на 47 км.+250 м. в напрямку м. Київ, зупинився на правому узбіччі, у місці для розвороту зустрічного транспорту, після чого в порушення п. 2.3б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, та порушуючи вимог п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконавшись в безпечності початку свого руху та зміною напрямку руху, здійснив перпендикулярний виїзд на смуги руху які ведуть в напрямку м. Київ, з метою подальшого виїзду на смугу руху в напрямку м. Одеса, де на середині проїжджої частини, призначеної для руху в напрямку м. Київ, відбулося зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №399 від 28.01.2020, у [PERSON] , 1954 р.н. мали місце тілесні ушкодження: переломи дуг С2 хребця зі зміщенням, крайовий перелом апофіза С3 хребця. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого предмету (предметів), можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові, тобто в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Тілесні ушкодження у [PERSON] відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою загрози для життя в момент заподіяння. Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 у справі № 362/3429/20, який набрав законної сили 25.04.2023, [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Вказаним вироком залишено без розгляду цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , страхової групи «ТАС», про відшкодування завданих збитків. Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», відповідно до полісу № АО/6469883 від 19.09.2019. Відповідно до копії виписки нейрохірургічного відділення КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 08.10.2019 № 10541, [PERSON] поступила на лікування 26.09.2019 з множинними переломами шийних хребців, ХСМТ: закритий нестабільний компресійний уламковий перелом суглобових відростків С-2 хребця, з компресією ділянки В-3 правої хребтової артерії, крайовий перелом тіла С-3 хребця за Франкель гр. Є. та в період з 26.09.2019 по 08.10.2019 знаходилась на стаціонарному лікуванні. В період з 08.10.2019 по 17.10.2019 [PERSON] проходила стаціонарне лікування в ДУ «Інститут нейрохірургії», де їй проведено оперативне втручання: окципітоспонділодез титановою конструкцією з точками фіксації на рівні С3-С4 хребців системою «Medtronic». Позивачем надано копії платіжних документів про придбання системи для фіксації хребта, ліків та супутніх матеріалів. У позовній заяві за вказаними документами позивачем до стягнення заявлена грошова сума в розмірі 97 549,77 грн. Відповідно до копії довідки МСЕК серії АВ № 1077057 від 01.06.2021 позивачу з 31.05.2021 довічно встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням з ураженням ОРА. Рішенням Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» № 07204/7123 від 18.05.2023 [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що вироком суду її позов залишено без розгляду. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що належними і допустимими доказами у справі доведений безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями [PERSON] , зокрема вироком суду від 23.03.2023 у справі № 362/3429/20, яким встановлена вина [PERSON] . При цьому його цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС». Законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (далі Закон № 1961-IV). Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Полісом визначений ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю і здоров`ю в розмірі 200 000 грн. на одного потерпілого. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана із тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Судом встановлено, що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала численні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких, по критерію - як небезпечні для життя, що спричинили розлад здоров`я з тривалим відновленням та встановленням ІІ групи інвалідності, тобто позивачу завдана шкода, пов`язана із тимчасовою втратою працездатності. Відповідно до ст. 26.1 вказаного Закону, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. У ст. 26.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у разі встановлення II групи інвалідності становить 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата станом на 26.09.2019 (дата настання страхового випадку) становила 4 173 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування за шкоду, яка пов`язана із стійкою втратою працездатності [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зі встановленням II групи інвалідності, становить 75 114 грн. (4 173 х 18). Крім того, у зв`язку з лікуванням потерпілої відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (24.1 Закону № 1961-IV). Позивачу була завдана шкода, пов`язана з її лікуванням, оскільки у зв`язку з отриманими травмами потерпіла в період з 26.09.2019 по 17.10.2019 перебувала в різних медичних закладах на стаціонарному лікуванні та їй була проведена операція щодо заміни хребців шийного відділу на титанові. У позовній заяві до стягнення на лікування за понесеними витратами заявлена грошова сума до стягнення в розмірі 97 549,77 грн. Представником відповідача у відзиві на позов детально описані суми витрат за наданими позивачем документами (квитанціями). Так, надано до справи документи на понесені витрати в розмірі 113 054,85 грн., при цьому обґрунтованими є витрати на 96 687,70 грн. Позивачем та її представником вказаний розрахунок відповідача не спростований. Разом з цим, за твердженням представника позивача у підготовчому судовому засіданні, вказані розбіжності в сумах, що наведені в позові та у відзиві на позов, не є принциповими, різниця в сумах не значна, що фактично визнає відповідач. З огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] в рамках кримінальної справи № 362/3429/20 був заявлений цивільний позов до [PERSON] та відповідача у даній справі про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказаний позов вироком суду від 23.03.2023 залишений без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь потерпілої (позивача) грошової суми (шкоди) в розмірі 171 801,70 грн. (96 687,70 + 75 114). На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, позивачем до відповідача-1 заявлено позовні вимоги на загальну суму 172 663,77 грн., задоволено судом до стягнення суму 171 801,70 грн., отже сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача\~ на користь держави становить 1 718,02 грн. (171 801,70 х 1%).

Outcome: partial