Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» (далі - АТ «Страхова Компанія «Країна») про стягнення суми, відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що 11.11.2017 в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях він, керуючи автомобілем «TOYOTA», н.з. [NUMBER] , виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI LANCER», н.з. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку і який належить [PERSON] . Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2017 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Його цивільно-правова відповідальність на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «Страхова Компанія «Країна», що підтверджено полісом № АК/7819538, ліміт відповідальності 100 000 грн, франшиза - 1 000 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MITSUBISHI LANCER», н.з. [NUMBER] , становить 71 004,73 грн. [PERSON] було виплачено 61 679,94 грн. Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2018 позов [PERSON] до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, Стягнуто з нього на користь [PERSON] 9 324,79 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2 300 грн. витрат на оплату автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля, моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а також судовий збір у розмірі 113, 91 грн. 07.06.2019 ним було виконано зазначене рішення суду. В силу норм ст. 1194 ЦК України до нього перейшло право зворотної вимоги до відповідача. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на кого користь 9 324,79 грн. несплаченої суми страхового відшкодування, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 1 186 грн. 93 коп., 3% річних у розмірі 319 грн. 60 коп., інфляційні у розмірі 891 грн. 93 коп., 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. У відзиві на позов, представник відповідача, заперечуючи проти позову, вказав наступне. Порядок розрахунку суми страхового відшкодування та його виплати визначається Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування». Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зменшує розмір страхового відшкодування на суму податку на додану вартість, та вираховує його разом з сумою франшизи встановленою в договорі. Під час розрахунку страхового відшкодування, АТ «СК «Країна» взяло за основу вартість матеріального збитку в розмірі 71004,73 грн., встановленого відповідно до Звіту №1160 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Mitsubishi Lancer, н.з. [NUMBER] від 28.12.2017 року, проведеного на замовлення потерпілої особи ( [PERSON] ). Таким чином, розмір страхового відшкодування склав 61679,94 грн. = 71004,73 грн. - 1 000 грн. - 8 324,79 грн., де: 71 004,73 грн. - вартість матеріального збитку за Звітом №1160; 1 000 грн. - розмір франшизи за Полісом №АК/7819538; 8 324,79 грн. - розмір ПДВ, що не підлягає сплаті за п.36.2 ст.36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, АТ «СК «Країна» здійснило розрахунок страхового відшкодування в розмірі 61 679,94 грн. та здійснило його виплату на адресу потерпілої особи ( [PERSON] ). Отже, АТ «СК «Країна» в повному обсязі виконало свої обов`язки за договором, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає у повному обсязі. У відповіді на відзив позивач підтримав свою правову позицію, викладену у позові та просив позов задовольнити у повному обсязі. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтримав свою правову позицію, викладену у відзиві та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, від представників позивача та відповідача в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 11.11.2017 в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобіль «TOYOTA», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіль «MITSUBISHI LANCER», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та який належить [PERSON] . Відповідно до постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «Страхова Компанія «Країна», що підтверджено полісом № АК/7819538, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн, франшиза - 1 000 грн. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MITSUBISHI LANCER», н.з. [NUMBER] , № 1160 вартість матеріального збитку становить 71 004,73 грн. 28.04.2018 ПАТ «Страхова Компанія «Країна» виплатило [PERSON] 61 679 грн. 94 коп. страхового відшкодування. Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.03.2019, позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 9 324,79 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2 300 грн. витрат на оплату автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля, моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а також судовий збір у розмірі 113, 91 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону). Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст. 12 Закону). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, аподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону). Відповідно до ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої коди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Отже, в силу норм зазначеного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку а додану вартість. Заперечуючи проти позову, страховик вказав на те, що під час розрахунку страхового відшкодування, АТ «СК «Країна» взяло за основу вартість матеріального збитку в розмірі 71004,73 грн., встановленого відповідно до Звіту №1160 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Mitsubishi Lancer, н.з. [NUMBER] від 28.12.2017 року, проведеного на замовлення потерпілої особи ( [PERSON] ). Розмір страхового відшкодування склав 61679,94 грн. = 71004,73 грн. - 1 000 грн. - 8 324,79 грн., де: 71 004,73 грн. - вартість матеріального збитку за Звітом №1160; 1 000 грн. - розмір франшизи за Полісом №АК/7819538; 8 324,79 грн. - розмір ПДВ, що не підлягає сплаті згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, АТ «СК «Країна» здійснило розрахунок страхового відшкодування в розмірі 61 679,94 грн. та здійснило його виплату на адресу потерпілої особи ( [PERSON] ). Отже, при визначенні розміру страхового відшкодування АТ «СК «Країна» діяло в межах чинного на момент виплати страхового відшкодування законодавства та здійснило виплату потерпілій особі згідно норм Закону. Виходячи з вищевикладеного, позов [PERSON] про стягнення з відповідача 9 324,79 грн. несплаченої суми страхового відшкодування, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 1 186 грн. 93 коп., 3% річних у розмірі 319 грн. 60 коп., інфляційних у розмірі 891 грн. 93 коп., є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Не підлягає задоволенню і позов в частині стягнення 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, доказів наявності такої шкоди, протиправності діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та наявності вини останнього в її заподіянні, позивачем суду не надано, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed