Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

07.08.2023 до Вишгородського районного суду Київської області, надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.05.2012 у розмірі 41736,16 станом на 17.07.2023, яка складається з: 33550,84 заборгованості за кредитом; 8185,32 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 11.05.2012. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Заявою відповідача підтверджується факт, що вона повністю була проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приват Банк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Виконання Відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування по картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитку карту на якій, у подальшому, було збільшено розмір кредитного ліміту до 38000 гривень. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керувався пунктами 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких позичальник при укладенні цього Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням Банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно до умов договору відповідач зобов`язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов`язання не виконує. Станом на 17.07.2023 у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 41736,16 гривень, яка складається з: 33550,84 гривень заборгованості за кредитом, 8185,32 гривні заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за комісією; 0,00 пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань. Оскільки, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, останній звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 11.05.2012 у розмірі 41736,16 гривень, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.08.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 11:00 23.10.2023. 23.10.2023 відповідач [PERSON] звернулась із заявою про відкладення судового засідання, у зв`язку із неотриманням копії позовної заяви з додатками, яку просила видати під розписку у приміщенні суду, зазначивши адресу фактичного місця проживання: [ADDRESS] . Цього самого дня, відповідачу вручено позовну заяву з доданими до неї документами у приміщенні Вишгородського районного суду Київської області, оскільки конверт із вказаною судовою кореспонденцією, що був надісланий на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку із неявкою у судове засідання, призначене на 23.10.2023, учасників провадження, з урахуванням заяви відповідача про відкладення судового засідання, розгляд справи було відкладено на 11.12.2023 о 10:00, про що повідомлено сторін. Судове засідання, призначене на 11.12.2023, не відбулося, у зв`язку із відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний), при цьому до суду з`явилася відповідач. Наступну дату судового засідання визначено 26.02.2024 о 10:00, про що повідомлено учасників провадження. 05.02.2024 на електронну адресу суду представником позивача подано клопотання про дослідження доказів, у якому просить на стадії дослідження доказів по цивільній справі №363/4182/23, дослідити копію паспорта споживчого кредиту від 17.01.2022, що містить розмір відсоткової ставки 42% річних та підписана клієнтом, як докази позовних вимог та обставин погодження відсоткової ставки між банком та клієнтом. 26.02.2024 до суду відповідачем подано заяву, у якій просить відкласти судове засідання з метою врегулювання спору мирним шляхом. У зв`язку із неявкою у судове засідання, призначене на 26.02.2023, учасників провадження, з урахуванням заяви відповідача про відкладення судового засідання, розгляд справи було відкладено на 18.04.2024 о 09:30, про що повідомлено сторін. Судове засідання, призначене на 18.04.2024, не відбулося, у зв`язку із відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату судового засідання визначено 11.06.2024 о 12:00, про що повідомлено сторін. У судове засідання, призначене на 11.06.2024, учасники провадження не з`явились. Як вбачається із матеріалів справи, представник позивача разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує, а конверт із судовою повісткою про виклик до суду, надісланий відповідачу на зазначену нею адресу проживання, повернувся до суду без вручення адресату, при цьому згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», відповідачу 23.04.2024 доставлено судову повістку про виклик до суду на 11.06.2024. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує клопотання позивача, подане разом із позовною заявою, положення статті 223 ЦПК України та те, що суд ужив усіх, передбачених процесуальних законодавством, заходів для забезпечення участі відповідача у судових засіданнях, проте відповідач до суду не з`явилася, поважності причин неявки не повідомила, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, правом подати відзив на позовну заяву, не скористалася. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.05.2012 [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку (а.с17). Анкета-заява містить анкетні дані, контактну інформацію, а також згоду відповідача з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона підтвердила, що ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідач також зобов`язалася виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг , а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приват Банку www.privat.ua. Так, відповідно до довідки банку, відповідачу надавались наступні кредитні картки « [PERSON] »: [NUMBER] від 11.05.2012, термін дії до лютого 2015 року; [NUMBER] від 18.08.2014, термін дії до серпня 2018 року карта «Універсальна»; [NUMBER] від 03.07.2018, термін дії до травня 2022 року, [NUMBER] від 17.01.2022, термін дії до грудня 2025 року (а.с. 15). Крім цього, 01.09.2021 [PERSON] підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку на тих самих умовах, а 17.01.2022 підписала паспорт споживчого кредиту, який містить умови кредитування, в тому числі, для картка Універсальна, якою користувалася відповідач, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: сума/ліміт кредиту до 200 тис. грн. строком на 12 місяців з пролонгацією, пільговий період до 55 днів, мета отримання кредиту споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом (на картковий рахунок); щодо орієнтовної реальної річної процентної ставка та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача процентна ставка у пільговий період для всіх типів карток становить 0,00001%, процентна ставка поза межами пільгового періоду для карток типу Універсальна 42%; реальна річна процентна ставка (у разі користування лімітом за межами пільгового періоду та в разі погашення мінімальними щомісячними платежами), відсотків річних для картки типу Універсальна 51,09%; порядок повернення кредиту; додаткова інформація процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84/00 %, інші платежі (а.с.18-25). Згідно із довідкою про зміну умов кредитування старт карткового рахунку почався 11.05.2012 (картка № [NUMBER] ) із зміною кредитного ліміту з 07.12.2021 по 03.03.2023 з 29000,00 грн до 32470,00 грн, а 03.03.2023 зменшено до 0,00 грн (а.с. 16). Факт користування кредитними коштами підтверджується Випискою за договором б/н за період з 11.05.2012 по 19.07.2023 щодо руху коштів, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами для особистих потреб, тобто реалізувала своє право на користування кредитним лімітом (а.с. 59-98). Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийнятгя пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. У відповідності з частиною другою статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-ресурс. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами першою та другою статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, з моменту підписання анкети-заяви з використанням кредитки «Універсальна», між банком та відповідачем укладено кредитний договір та [PERSON] погодилася із визначеними умовами кредитування. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді та зобов`язалася, у подальшому, самостійно слідкувати з їх змінами. Із розрахунків заборгованості за договором №б/н від 11.05.2012, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , встановлено, що до 10.12.2021 відповідач належним чином виконувала зобов`язання, проте з 10.12.2021 відповідач не у повному обсязі виконувала зобов`язання за договором у зв`язку чим, станом на 17.07.2023 утворилася заборгованість у розмірі 41736, 16 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 33550,84 гривні, заборгованості за відсотками за користування кредитом 8185,32 гривень (а.с. 9-14). Таким чином, свідченням приєднання до угоди кредитування Відповідача та дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з частиною другою статті 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (стаття 1066 ЦК України) та кредитного договору (стаття 1054 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами першою та другою статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межі встановленого кредитного ліміту, проте, відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.07.2023 становить 41736,16 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 33550,84 гривні, заборгованості за відсотками за користування кредитом 8185,32 гривень. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Відповідачка не спростувала доводів позивача щодо отримання кредитної картки та користування нею на погоджених з Банком умовах з подальшими змінами. Сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки статтею 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (стаття 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2648,00 гривень.

Outcome: approved