Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів у сумі 54 609, 26 гривень та витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказав, що відповідачі є мешканцями квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , і одночасно абонентами Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідачі регулярно користувалися послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів у повному обсязі, але оплату не проводили. Заборгованість відповідачів з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2021 року по 31.12.2023 року склала 8 512,60 грн. Заборгованість за послуги з централізованого опалення відповідачів за період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року становить 43 665,82 грн. Заборгованість за послуги з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів відповідачів за період з 01.05.2021 року по 31.12.2023 року становить 2 430,84 грн. Незважаючи на обізнаність відповідачів про існування заборгованості, оплату вони не здійснювали, чим створили фінансові і матеріальні труднощі підприємствам- виконавцям послуг, що у свою чергу може призвести до обмеження ними надання послуг. Для укладення договору реструктуризації відповідачі не зверталися. На підставі вищевикладеного, представник позивача був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам час для надання заяв по суті. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому останній зазначив, що згідно позовної заяви, він є абонентом Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" (далі КП "ЖУК"), але у нього відсутні договори про надання житлово-комунальних послуг не тільки з позивачем, а й з іншими комунальними підприємствами, доказом чого є відсутність доказів протилежного у матеріалах справи. Відповідно до вимог чинного законодавства, між комунальним підприємством та споживачем має бути укладено договір у письмовій формі, на підставі типового договору, про надання житлово-комунальних послуг, але такого договору позивач до суду не надав. Також [PERSON] вказує, що позивачем не надано у якості доказу технічний паспорт на багатоповерховий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки саме з нього розраховуються витрати на комунальні послуги та утримання будинків. У зв`язку з вищевикладеним відповідач [PERSON] вважає, що позивач не довів надання ним та отримання відповідачами комунальних послуг. Крім того, [PERSON] вказує, що один з відповідачів, а саме [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть. Вимога позивача стосовно стягнення боргу за централізоване опалення, який виник за період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року (виходячи з дати позовної заяви), та становить 43 665,82 грн не підлягає задоволенню в зв`язку з закінченням строків позовної давності. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. Від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, якою він зменшив розмір позовних вимог, а саме видалив вимоги до [PERSON] , у зв"язку з тим, що останній помер. Тому просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів у сумі 54 609, 26 гривень та витрати по сплаті судового збору. Разом з уточненим позовом представник надав відповідь на відзив, у якій зазначив, що доводи викладені відповідачем [PERSON] у відзиві спрямовані на те, щоб уникнути законної сплати боргу за комунальні послуги. Стосовно заперечень відповідача щодо того, що він не укладав договір з підприємством про надання послуг, то представник вказує, що відповідно до норм чинного законодавства споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги. Про факт надання послуг позивачем і згоду на їх отримання відповідачами свідчить вчинені сторонами дії: надання послуг виконавцем-позивачем і фактичне використання цих послуг споживачем-відповідачами. Оскільки відповідачі фактично користувалися комунальними послугами, проте їх не сплачували в повному обсязі, за ними утворилася заборгованість у межах позовної давності, що становить 54 609,26 грн, та яка підлягає стягненню. Враховуючи вищевикладене представник просив задовольнити позовні вимоги за уточненим позовом. Ухвалою суду було прийнято до розгляду уточнений позов та закрито провадження у частині позовних вимог до [PERSON] , у зв`язку з його смертю. В іншій частині розгляд справи продовжено. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Щодо твердження відповідача [PERSON] відносно того, що строк давності зі зверненням позивача до суду сплив, суд зазначає, що Постановою Кабміну від 11 березня 2020 року № 211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України діє карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 було відмінено Постановою Кабміну від 27 червня 2023 р. № 651. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що строк позовної давності не є таким, що пропущено позивачем, з урахуванням положень пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як зазначив позивач в позові, відповідачі є мешканцями квартири приватної форми власності, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , і одночасно абонентами Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідно до п.2,3 ч.3 ст.4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування в тому числі належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання комунальних послуг. Рішенням Лозівської міської ради Харківської області за №140 від 31.01.2011 вирішено створити на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м.Лозова комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, розмір статутного фонду визначити розрахунково як 100% вартості майна, яке передається в господарське відання підприємству, а саме 121183,23 грн., управлінню житлово-комунального господарства та будівництва міської ради сформувати статутний фонд комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до його реєстрації, як суб`єкта господарювання, затвердити Статут комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, відділу реєстрації та дозвільних процедур зареєструвати комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області в установленому законом порядку (а.с.5). Рішеннями виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №1038 від 26.10.2021, №77 від 27.02.2018 року, №875 від 13.12.2018 року, №1041 від 26.10.2021, №449 від 13.07.2018 року, року встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів (а.с.15-33). За статтями 7,8 Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів із зобов`язанням оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг. Як вбачається з розрахунків (а.с.7-14), та зазначає позивач, відповідачі мають заборгованість з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2021 року по 31.12.2023 року, яка склала 8 512,60 грн, заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року, що становить 43 665,82 грн та заборгованість за послуги з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів за період з 01.05.2021 року по 31.12.2023 року, та яка становить 2 430,84 грн. Відповідачі до КП «ЖУК» для укладення договору реструктуризації не зверталися. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пункт 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Однак, відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 №6-59цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Таким чином, згідно із зазначеною нормою закону споживачі зобов`язані сплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги. Дані про те, що послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, позивачем відповідачам не надавались у зазначеному розмірі чи надавались неналежної якості, в справі відсутні. В справі також відсутні відомості щодо наявності скарг від відповідачів щодо неналежної якості надання послуг. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. в рівних частинах з кожного.

Outcome: approved