Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,14 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3294 від 30.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №248 від 21.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді за №163. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивачки по материній лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,14 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3294 від 30.04.1997. [PERSON] до дня смерті і на день смерті, що наступила [INFO] , постійно проживала в [ADDRESS] . В Сидорівській сільській раді заповіту [PERSON] не посвідчувалося. [PERSON] на день смерті була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] із сім`єю до якої входила дочка [PERSON] , онука [PERSON] , чоловік онуки [PERSON] , правнука [PERSON] та правнука [PERSON] . [PERSON] проживала із своєю матір`ю [PERSON] на час її смерті, не заявляла про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняла, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Юридично своїх спадкових прав вона не оформила. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшов житловий будинок в [ADDRESS] , а також право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,14 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3294 від 30.04.1997, що вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] , на випадок своєї смерті, залишила заповіт від 24.07.2015, яким усе своє майно заповіла позивачці. Позивачка у визначений законом термін звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №43/2022, а 28.12.2022 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину відносно права на земельну частку (пай), шо належало її бабусі [PERSON] , що фактично успадкувала [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, то представник позивачки звернувся із адвокатським запитом у відділ №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, щоб одержати інформацію про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пaй). Довідкою від 22.03.2024 повідомлено про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай по Сидорівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ № 3294 від 30.04.1997 на [PERSON] .. Реєстраційний номер 163. Площа земельної ділянки 2,14 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифікату: розпорядження голови Жидачівської РДА від 21.04.1997 №248. 19.04.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , відносно права на земельну частку (пай), однак постановою нотаріуса їй було відмовлено. Причиною відмови стала відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради Стрийського (Жидачівського) району Львівської області, що належала матері [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. У зв`язку із чим позивачка звернулася до суду із даним позовом. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 20.05.2024 /а.с.23-24/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.05.2024 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.06.2024 /а.с.34-35/. Розгляд справи по суті відбувся 10.06.2024 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Яременко І.О. подав заяву згідно якої просить розглядати справу без їхньої участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача територіальної громади села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить розглядати дану справу за відсутності представника Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області та повідомляє про відсутність інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.06.2024, є дата складення повного тексту судового рішення - 13.06.2024. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а відтак позов слід задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.11.1954, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний запис №139/44, а її батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 27.04.1974 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.04.1974, про що зроблений відповідний запис №22. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.9/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.10.1974, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний запис №21, а її батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24.10.1992 [PERSON] та [PERSON] уклади шлюб 24.10.1992, про що зроблений відповідний запис №8. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим Сидорівською сільською радою Жидачівського району Львівської області 16.10.2001, [PERSON] померла [INFO] у віці 86 роки /а.с.12/. Згідно з довідкою виданою Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області від 27.02.2024 №15 [PERSON] до дня смерті і на день смерті, яка наступила [INFO] , постійно проживала в [ADDRESS] . В Сидорівській сільській раді від померлої [PERSON] заповіту не посвідчувався. Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] з сім`єю: дочка - [PERSON] , [INFO] померла, внука - [PERSON] , зять - [PERSON] , правнука - [PERSON] , правнука - [PERSON] /а.с.13/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76200238 від 13.03.2024 інформація за параметрами пошуку [PERSON] відсутня /а.с.14/. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області, 10.01.2022 [PERSON] померла [INFO] у віці 84 роки /а.с.15/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом зареєстрованому в реєстрі за №1340 від 28.12.2022 на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Сидорівської сільської ради, Жидачівського району Львівської області, [PERSON] , 24.07.2015, зареєстрованого в реєстрі за №121, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина на яку видається свідоцтво складається з: житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці Сидорівської сільської ради, згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Жидачівською районною Радою народних депутатів, Львівської області 25.04.1990, на підставі рішення виконкому від 19.04.1990 за №160, зареєстрованого в Стрийському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №1 за реєстровим №118 від 15.05.1990, що належить матері [PERSON] - [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка - [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав /а.с.16/. Відповідно до довідки Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.03.2024 №1200/15-24, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією від 21.04.1997 №248, [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,14 умовних кадастрових гектарів на території Сидорівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №3294 зареєстрований 30.04.1997 за №163. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.17/. Згідно постанови завідувача Жидачівської ДНК [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.04.2024 №197/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради Стрийського району (Жидачівського району) Львівської області, що належала матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка - [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і є спадковим майном /а.с.19/. З оглянутою спадкової справи №43/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено наступне. Відповідно до заяви про прийняття спадщини №92 від 25.01.2022 [PERSON] звернулась у Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно: житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , а також земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Сидорівської сільської ради, Жидачівського району, Львівської області. Згідно з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину №914 від 14.11.2022 [PERSON] звернулась у Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно: земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Сидорівської сільської ради, Жидачівського району, Львівської області. Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №68243100 від 25.01.2022 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №43/2022. Відповідно до заповіту зареєстрованому в реєстрі за № 121 від 24.07.2015 [PERSON] все своє майно , де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає дочці [PERSON] , 1974 року народження. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IV - ЛВ № 081976 від 12.02.2003 [PERSON] на підставі рішення Сидорівської сільської Ради народних депутатів від 14.12.2001 XVI сесії ІІІ демографічного скликання передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,7738 га в межах згідно з планом розташованої на території Сидорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованому в реєстрі №1115 від 16.11.2022 таке видано на земельну ділянку площею 0,5892 га, кадастровий номер - 4621588300:03:000:0069, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сидорівської сільської ради, Стрийського району (Жидачівського району), Львівської області, належної померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV - ЛВ № 081976, виданого 12.02.2003 Сидорівською сільської Ради народних депутатів, Жидачівського району, Львівської області, на підставі рішення XVI сесії ІІІ демографічного скликання від 14.12.2001, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №276. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованому в реєстрі №1116 від 16.11.2022 таке видано на земельну ділянку площею 2,1846 га, кадастровий номер - 4621588300:02:000:0432, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сидорівської сільської ради, Стрийського району (Жидачівського району), Львівської області, належної померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV - ЛВ № 081976 виданого 12.02.2003 Сидорівською сільської Ради народних депутатів, Жидачівського району, Львівської області, на підставі рішення XVI сесії ІІІ демографічного скликання від 14.12.2001, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №276. Згідно з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину №1048 від 26.12.2022 [PERSON] звернулась у Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1990, записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 118, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів №160 від 19.04.1990. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованому в реєстрі №1340 від 28.12.2022 таке видано на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці Сидорівської сільської ради, згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Жидачівською районною Радою народних депутатів, Львівської області 25.04.1990, на підставі рішення виконкому від 19.04.1990 №160, зареєстрованого в Стрийському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №1 за №118 від 15.05.1990, що належить матері [PERSON] - [PERSON] , померлій [INFO] спадкоємцем якої була її дочка - [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за спадкодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. державним реєстратором Гніздичівської селищної ради, Стрийського району, Львівської області Пастернаком А.І. 30.11.2022 за реєстраційним №2666473746100, що підтверджує витяг №316886917, номер запису про право власності: 48620133. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Що стосується спадкування [PERSON] після смерті матері [PERSON] суд застосовує норми ЦК УРСР. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Що стосується спадкування позивачкою [PERSON] після смерті матері [PERSON] суд застосовує норми ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, матір позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті своє матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину, у виді права на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,14 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3294 від 30.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №248 від 21.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді за №163, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, а отже вважається такою, що прийняла спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963, однак юридично її не оформила. Позивачка, [PERSON] є особою в чию користь [PERSON] складено заповіт, відтак є особою, яка має право на спадкування за заповітом, а також у передбачений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved