Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

08 лютого 2024 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь щомісячні аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Зазначала, що відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від добровільного належного забезпечення дитини, яка проживає з нею і перебуває на її утриманні, в тому числі потребує додаткових витрат на лікування, тому просила суд зобов`язати його сплачувати їй щомісячні аліменти в зазначеному розмірі. Позивачка до суду подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач відзиву або інших заяв не подав не подав. Про час та місце засідання був повідомлений належним, на підтвердження чого є поштове повідомлення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши та перевіривши докази справи, прийшов до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі з 2009 року по 18 червня 2011 року, за час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на тепер проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України\~мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі від придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини\~2 статті 182 СК України,\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому зі змісту частини 1 статті 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В частині 3 статті 182 СК України визначено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, та вимоги ст. 182 СК України щодо врахування матеріального становища дитини, стану здоров`я і матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, про необхідність стягнення щомісячно з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно. Суд не вбачає підстав для стягнення на одну дитину аліментів в розмірі 1/3 частини доходів платника, як про це просила позивачка в своєму позову, тому визначає їх розмір з врахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що додаткові витрати, про які посилалася позивачка в зв`язку з хворобою дитини, передбачаються стягненням за статтею 185 СК України, відповідно до частини 1 якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Що не позбавляє її зверненню до суду з окремими позовом про стягнення цих витрат за підтвердження їх понесення відповідними доказами в розмірі та поорядку, передбаченому ч. 2 цієї статті. На підставі\~статті 141 ЦПК України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial