Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

25 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з цим позовом, суть якого зводиться до того, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Починаючи з 2009 року керівництво та працівники Ніжинського РЕМ допускають порушення її прав, як споживача, що змушувало її вживати заходи та витрачати власний час для захисту своїх прав та інтересів держави. Вона (позивач) з приводу порушення її прав та інтересів держави зверталася до РЕМ із відповідними заявами, запитами, зверненнями, а у відповідь отримувала формальні відписки. 22 серпня 2017 року відповідачем було припинено енергопостачання до її (позивача) будинку. Вона (позивач) вважає таке відключення незаконним та замовним. Упродовж 2015 року вона (позивач) здійснювала платежі по квитанціям, які виписувалися РЕМ, але у зв`язку із появою в 2016 році подвійної ціни на спожиту електроенергію запідозрила, що упереджене до неї керівництво РЕМ скористається нововведеннями і буде нараховувати їй невідповідні дійсності суми платежів, а тому припинила платити планові платежі та з лютого 2016 року перейшла на розрахунки по розрахунковій книжці за фактичними показниками лічильника. Підрахувавши платежі за період з січня 2015 року до березня 2016 року вона (позивач) дійшла висновку про відсутність заборгованості в розмірі 11,66 грн., яка була зазначена у першому попередженні від 31 березня 2016 року про відключення електроенергії в будинку, не відреагувала на це попередження та не сплатила борг. Одержавши чергові попередження від 30 квітня 2016 року про наявність заборгованості в розмірі 26,58 грн. станом на 1 квітня 2016 року і попередження від 31 травня 2016 року про наявність заборгованості в сумі 41,40 грн. вона (позивач) запідозрила, що керівництво РЕМ за замовленням її переслідувачів стало нарощувати борги з метою відключення електроенергії від будинку. У період з 1 по 5 липня 2016 року вона (позивач) звернулася до РЕМ з метою з`ясування причини виникнення боргів, але відчула упереджене до неї ставлення з боку контролера, яка категорично відмовилася провести підрахунки по розрахунковій книжці та фото фіксаціях показників лічильника і наполягала на здійсненні перерахунку по комп`ютеру та по квитанціях, які надсилалися їй РЕМ. У жовтні 2016 року вона (позивач) повторно звернулася в РЕМ з цим же самим питанням. Працівники РЕМ образили її (позивача) та пояснили, що порядок здійснення нарахувань за спожиту електроенергію визначений Кабінетом Міністрів України. Не узгодивши розмір заборгованості в усній формі 25 жовтня 2016 року вона (позивач) подала письмову заяву в РЕМ, в якій зазначила, що не буде сплачувати заборгованість до тих пір, доки не переконається, що борг виник з її вини. На попередження про відключення від електроенергії будинку від 31 березня, 30 квітня та 31 травня 2016 року вона (позивач) не реагувала та борг не сплачувала, оскільки по її підрахункам за фактичними показниками лічильника в розрахунковій книжці станом на 25 жовтня 2016 року заборгованість була відсутня, а попередження не були підписані керівництвом. 7 березня 2017 року РЕМ направив на її (позивача) адресу чергове попередження про те, що станом на 1 березня 2017 року їй проведено нарахування за використану електроенергію за останніми показниками лічильника «2113» на суму 229,20 грн. При цьому, відповідно до квитанції РЕМ від 1 листопада 2016 року з датою показання станом на 31 жовтня 2016 року кінцеві показники лічильника були «1707». У зв`язку із розбіжностями у показаннях лічильника, а також відсутністю підпису керівника, попередження про відключення електроенергії вона (позивач) розцінила як знущання над нею та не взяла його до уваги. 21 березня 2017 року вона (позивач) отримала попередження № 559 про те, що станом на 1 березня 2017 року заборгувала за спожиту електроенергію 164 грн. без пояснень причин виникнення боргу, але із застереженням про те, що на 30 день з дня отримання попередження до будинку буде припинено електропостачання, підключення якого відбудеться лише після повної сплати заборгованості. У попередженні було також зазначено, що у разі непогашення заборгованості відповідні матеріали будуть направлені до суду для примусового стягнення заборгованості. У червні 2017 року вона (позивач) помилково не доплатила за використану електроенергію 31,56 грн. 6 липня 2017 року вона (позивач) від контролера РЕМ отримала чергове попередження, зі змістом якого ознайомилася лише 11 жовтня 2017 року. Відповідно до цього попередження розмір заборгованості за електроенергію становила 120,37 грн., заборгованість підлягала терміновій сплаті, у разі несплати заборгованості електропостачальник мав право на 30 день з моменту отримання попередження провести відключення електроенергії. Вона (позивач) не мала наміру сплачувати заборгованість за використану електроенергію, розмір якої зазначено у попередженні від 6 липня 2017 року, у зв`язку із тим, що по її підрахункам за фактичними показниками лічильника в розрахунковій книжці такого боргу не було. Відключення електроенергії було проведено напередодні свят, що заборонено Правилами користування електричною енергією. Вона (позивач) вважає, що таке знущання над нею керівництвом РЕМ було продумано заздалегідь з метою покарати її не лише фізично та морально, але й матеріально, оскільки за повторне підключення РЕМ стягує з побутових споживачів 1400 грн. Вона (позивач) неодноразово зверталася до Ніжинської РДА про грубе порушення керівництвом РЕМ Правил користування електричною енергією та її конституційних прав, а також зверталася безпосередньо до керівництва РЕМ з приводу їх незаконних дій, однак це не дало жодних позитивних результатів. Протизаконність відключення електроенергії від її (позивача) будинку підтверджується також сектором НКРЕКП у Чернігівській області, посадові особи якого у листі від 30 березня 2018 року зазначили, що попередження про відключення було оформлене з порушенням п. 27 ПКЕЕН, а саме у попередженні не вказано останні показники лічильника, які були зняті працівниками електропостачальника. 13 грудня 2017 року вона (позивач) в черговий раз звернулася до голови Ніжинської РДА із заявою, до якої додала роздруківку платіжних квитанцій з розрахункової книжки по фактичних показниках лічильника. Єдиним боргом за електроенергію була сума 31,56 грн., яку вона (позивач) сплатила 7 грудня 2017 року. У цьому зверненні вона (позивач) повідомила про те, що у разі, якщо РЕМ терміново не підключить електроенергію до будинку, то вона оголосить акцію протесту під Кабінетом Міністрів України. 15 грудня 2017 року, тобто після спливу 116 днів проживання без електроенергії, до її домоволодіння без попередження прийшли працівники РЕМ, які зняли пломби з електролічильника та відновили електропостачання до будинку, не надавши при цьому акт про підключення. 11 січня 2018 року Ніжинський РЕМ надав лист-відповідь голові Ніжинської РДА на її (позивача) заяву від 11 січня 2018 року про те, що станом на 22 серпня 2017 року, тобто на момент відключення електроенергії, існувала заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 237,93 грн. 7 грудня 2017 року на рахунок РЕМ поступили кошти в сумі 66,64 грн., а 15 грудня 2017 року Ніжинською РДА було проведено оплату заборгованості в сумі 171,29 грн. по її (позивача) особовому рахунку № 122/501. У зв`язку із тим, що станом на 15 грудня 2017 року була відсутня заборгованість за спожиту електроенергію, електропостачання до будинку було відновлено. Вона (позивач) вимагала від Ніжинської РДА відкликати сплачену за неї суму заборгованості в розмірі 171,29 грн., однак отримала відповідь про те, що оскільки гроші сплачувалися від її (позивача) імені, то заява про відкликання коштів повинна бути подана особисто нею безпосередньо до РЕМ. Вона (позивач) такої заяви до РЕМ не подавала, оскільки сплачені кошти їй не належать. Між нею (позивачем) та РЕМ не було узгоджено розмір заборгованості. Вона (позивач) визнала борг лише в сумі 31,56 грн. Своїми неправомірними діями, які виразилися у відключенні її (позивача) будинку від електропостачання 22 серпня 2017 року та відновленні електропостачання лише 15 грудня 2017 року, керівництво РЕМ завдало їй моральних страждань. Вона (позивач) була змушена повністю змінити усталений спосіб життя. Упродовж 116 днів вона (позивач) була позбавлена можливості користуватися теплом, гарячою водою, інтернетом, а також необхідними у повсякденному житті побутовими та іншими приладами (газовим котлом, який працює лише при наявності електроенергії; душовою кабіною; свердловиною; праскою; холодильником; електричною витяжкою; телевізором тощо). Від вологої і холодної дощової погоди, яка продовжувалася у період з 4 жовтня до 15 грудня 2017 року, по стінах та стеклах вікон стікали краплі води (конденсат), а просушити приміщення не було можливості, так як в будинку відсутнє пічне опалення. У зв`язку із надмірною вологістю в будинку на відкосах вікон та стінах з`явилася цвіль, на знищення якої вона (позивач) витратила багато часу та коштів. Вона (позивач) у неопалювальному будинку мерзла та лягала спати у верхньому одязі. Постійні перемерзання призвели до погіршення її (позивача) стану здоров`я. У зв`язку із діями керівництва РЕМ вона (позивач) змушена була подати до суду позов про стягнення моральної і матеріальної шкоди, що забрало багато вільного часу на підготовку об`ємної позовної заяви. Вона (позивач) багато часу також витратила на безрезультатні письмові і усні звернення за захистом своїх прав до посадовців Ніжинської РДА. Розмір моральної шкоди вона (позивач) оцінює у 116000 грн. за незаконне відключення від електропостачання її будинку, а також у 50000 грн. за наданням відповідачем з 2010 року і до цього часу формальних відписок на її обґрунтовані законами і доказами заяви, запити, звернення.\~\~\~\~\~ [PERSON] просила суд: - визнати незаконними та замовними дії ПАТ «Чернігівобленерго» в особі Ніжинського РЕМ, які виразилися у відключенні 22 серпня 2017 року послуг електропостачання домоволодіння [ADDRESS] ; - стягнути з ПАТ «Чернігівобленерго» в особі Ніжинського РЕМ на її користь моральну шкоду в розмірі 166000 (116000 + 50000) грн. та визначену будівельною експертизою суму вартості ремонту відкосів п`яти вікон, які були пошкоджені цвіллю в період відключення електропостачання з 22 серпня до 15 грудня 2017 року. 18 серпня 2021 року [PERSON] подала до суду заяву про виправлення помилок в позові та збільшення позовних вимог, яка повернута позивачу як така, що подана з порушенням ч. 5 ст. 49 ЦПК України. 13 жовтня 2021 року [PERSON] подала до суду заяву про виправлення помилок в позовній заяві та збільшення позовних вимог, яка також була подана з порушенням ч. 5 ст. 49 ЦПК України, а тому суд не приймає її до розгляду. 10 січня 2023 року [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог в зв`язку із зміною фактичних обставин справи в державі Україна, що стали після закінчення підготовчого засідання. 3 березня 2023 року суд постановив ухвалу, якою залишив без розгляду заяву [PERSON] від 10 січня 2023 року. Таким чином, суд розглядає справу в межах позовних вимог, які зазначені [PERSON] у поданій до суду 25 жовтня 2019 року позовній заяві. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяви, в яких зазначила, що надані нею докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, вона не бачить сенсу брати участь у розгляді справи та допитувати свідка, просила розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що ПАТ «Чернігівобленерго» не визнає позов, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Споживання електроенергії за адресою: [ADDRESS] , здійснювалося на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного між ВАТ ЕК «Чернігівобленерго», правонаступником якого є АТ «Чернігівобленерго», та [PERSON] від 9 лютого 2015 року № 501. ВП Ніжинський РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» починаючи з жовтня 2016 року в розрахунках вартості за спожиту електричну енергію населенням застосовував так зване донарахування спожитої електроенергії до початку наступного календарного місяця. Кількість донарахованої електроенергії визначалось як добуток кількості днів з дня останнього контрольного зняття показів в поточному місяці до кінця даного місяця з урахуванням середньодобового споживання, визначеного на підставі останніх двох фактичних знімань показів засобів обліку. У подальших розрахункових періодах ця кількість електричної енергії автоматично була перерахована на підставі наступних зафіксованих показників засобу обліку. Показники спожитої електричної енергії за адресою позивача знімалися представниками Ніжинського РЕМ щомісячно з 5 по 7 число. Позивач проводила оплату спожитої електроенергії по розрахунковій книжці. У квітні 2017 року між позивачем та ПАТ «Чернігівобленерго» було проведено звірку даних по розрахункам спожитої та оплаченої електроенергії. Станом на 1 травня 2017 року позивач мала заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 254,47 грн., а станом на 1 червня 2017 року у розмірі 175,27 грн. 6 липня 2017 року позивачу особисто під підпис було вручено попередження про відключення електричної енергії № 15 в зв`язку із наявною заборгованістю в розмірі 175,27 грн. Позивач у визначений термін не сплатила заборгованість, а тому 22 серпня 2017 року на підставі п. 35 ПКЕЕН було припинено електропостачання за вказаною адресою. Станом на дату відключення електропостачання заборгованість становила 237,93 грн. 7 грудня 2017 року позивачем було проведено оплату частини заборгованості в сумі 66,64 грн., а 15 грудня 2017 року у розмірі 171,29 грн. Після повного погашення заборгованості, а саме 15 грудня 2017 року, електропостачання до будинку позивача було відновлено. У березні 2018 року позивач звернулася до Ніжинської місцевої прокуратури стосовно відключення її будинку від електропостачання. Відповідне звернення було перенаправлено за належністю до сектору НКРЕКП у Чернігівській області. 30 березня 2018 року позивачу було надано відповідь, у якій було зазначено, що для врегулювання виниклого питання їй необхідно провести звірку спожитої та оплаченої електричної енергії. Позивач проігнорувала пропозиції сектору НКРЕКП у Чернігівській області та Ніжинського РЕМ, не звернулася з необхідними документами для проведення звірки. Ніжинський РЕМ неодноразово пропонував позивачу провести звірку, але остання в категоричній формі відмовлялася це робити. Факт заподіяння моральної шкоди позивач обґрунтовує виключно словами. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду. Позивачем не визначений характер та обсяг страждань, яких вона зазнала, не визначений характер немайнових втрат, не надано доказів щодо тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . 9 лютого 2015 року між позивачем та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго», правонаступником якого є АТ «Чернігівобленерго», було укладено договір про користування електричною енергією № 501 за адресою: [ADDRESS] , за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві за вказаною адресою електричну енергію у необхідних йому обсягах, а споживач зобов`язується сплачувати одержану електричну енергію за діючими тарифами у терміни, передбачені цим договором. За вказаною адресою на ім`я позивача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що позивачу неодноразово направлялися (вручалися) попередження про припинення подачі електричної енергії побутовому абоненту у зв`язку із наявною заборгованістю за використану електричну енергію. 6 липня 2017 року позивач отримала попередження № 15 від 6 липня 2017 року про те, що станом на 1 червня 2017 року заборгованість за використану електричну енергію становить 175,27 грн., а тому у разі несплати заборгованості електропостачальник проведе відключення від електромережі на 30 день з моменту отримання попередження на підставі ПКЕЕН, тобто 6 серпня 2017 року. 22 серпня 2017 року позивачу було відключено електропостачання. 7 грудня 2017 року позивачем особисто було проведено оплату частини заборгованості в сумі 66,64 грн. 15 грудня 2017 року Ніжинською РДА від імені [PERSON] було проведено оплату решти заборгованості у розмірі 171,29 грн. 15 грудня 2017 року електропостачання до будинку позивача було відновлено. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Предметом спірних правовідносин є відносини в сфері постачання фізичним особам електричної енергії, які регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, які втратили чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 502 від 20 червня 2018 року з 26 червня 2018 року (далі - Правила № 1357). Частиною 1 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до абзаців 1 та 2 п. 3 Правил № 1357 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Абзацом 1 п. 19 Правил № 1357 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Відповідно до 27 Правил № 1357 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об`єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання побутовим споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі. У разі пред`явлення побутовим споживачем електропостачальнику, зокрема персоналу, який прибув для відключення його об`єкта від електричної мережі, квитанції або іншого документа, який підтверджує повну оплату за спожиту електричну енергію, відключення об`єкта побутового споживача не здійснюється. Спірні питання щодо заборгованості вирішуються шляхом переговорів між електропостачальником та побутовим споживачем або в судовому порядку. До вирішення спірного питання між сторонами відключення об`єкта побутового споживача не здійснюється. Забороняється відключення побутових споживачів перед вихідними та святковими днями. У судовому засіданні встановлено, що позивачу неодноразово надсилалися/вручалися попередження про припинення подачі електричної енергії, позивач була обізнана про наявність у неї заборгованості за спожиту електричну енергію, однак не реагувала на відповідні попередження та не сплачувала зазначені борги у зв`язку із тим, що по її підрахунках за фактичними показниками лічильника в розрахунковій книжці заборгованість була відсутня. Позивач визнала те, що у червні 2017 року не доплатила за спожиту електричну енергію кошти в сумі 31,56 грн., ця заборгованість була сплачена нею особисто 7 грудня 2017 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачу було роз`яснено порядок вирішення питання щодо обґрунтованості розміру заборгованості за спожиту електроенергію, рекомендовано провести звірку виставлених і оплачених рахунків та надати в абонентський відділ відповідні документи. У свою чергу позивач як після отримання письмових попереджень, так і після відключення електропостачання, замість того, щоб звернутися до відповідача з питанням проведення звірки виставлених та оплачених рахунків, надавши при цьому документи, які підтверджують обсяг фактично використаної електричної енергії та розмір проведеної оплати, стала надсилати в різні інстанції скарги, заяви, звернення щодо порушення її прав з боку відповідача, а також витребовувати від відповідача журнал реєстрації вхідної кореспонденції.\~\~ Суд не погоджується з доводами позивача про неправомірність нарахування їй заборгованості, виходячи з такого. Відповідно до п. 10 Договору про користування електричною енергією, укладеного з позивачем, споживач електричної енергії зобов`язується, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у ній показанням приладу обліку. Пунктом 15 Договору про користування електричною енергією встановлено, що оплата спожитої електричної енергії проводиться споживачем щомісячно протягом 10 діб з дня отримання ним розрахунку на оплату. Вартість спожитої електричної енергії визначається енергопостачальником згідно показань приладів обліку, знятих його представником (наданих споживачем у разі не проведення зйому енергопостачальником) по тарифах, діючих в розрахунковому періоді. Відповідно до п. 20 Правил № 1357 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 21 Правил № 1367 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що знімання показів засобів обліку провадиться енергопостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку. Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця. Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця. Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттям, та кількості днів між цими зняттям показів. Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим). Таким чином, енергопостачальник отримує інформацію щодо обсягу спожитої електричної енергії споживачем за розрахунковий період від споживачів, за даними контрольних оглядів приладів обліку або розрахунковим шляхом, а споживач повинен сплачувати за надані послуги щомісяця. Нарахування обсягів спожитої електроенергії є операцією обліку, яка сама по собі не створює цивільно-правових наслідків для позивача, і може бути лише підставою відповідних вимог відповідача до позивача в разі їх підтвердження об`єктивними даними. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. Позивачем не спростовано наявність заборгованості за спожиту електроенергію станом на день відключення будинку від електропостачання, не надано суду належним чином засвідченої копії розрахункової книжки, а також документів про оплату за використану електроенергію, на підставі яких можна було б визначити обґрунтованість чи необґрунтованість заборгованості, яка визначена відповідачем, та яка була підставою для припинення подачі електричної енергії до будинку позивача. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, ураховуючи, що позивач не спростувала обставини щодо існування у неї заборгованості за електричну енергію та не довела неправомірності дій відповідача щодо відключення будинку від електропостачання, суд приходить висновку про відмову у задоволені позову в частині позовних вимог про визнання незаконними та замовними дії ПАТ «Чернігівобленерго» в особі Ніжинського РЕМ, які виразилися у відключенні 22 серпня 2017 року послуг електропостачання домоволодіння [ADDRESS] . Не підлягають також задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, які заявлені як наслідки порушення прав споживача послуг, тобто є похідними від основної позовної вимоги, оскільки такі вимоги пов`язувалися із фактом неправомірності дій відповідача, що не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Позивач належним чином не довела сам факт заподіяння їй як моральної шкоди, так і понесення матеріальних збитків на ремонт відкосів, а також наявність будь-якого причинно-наслідкового зв`язку із діями відповідача. Доводи позивача про те, що відключення енергопостачання до її будинку було проведено з порушенням ПКЕЕН, оскільки відключення мало місце напередодні святкових днів, суд визнає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. У судовому засіданні встановлено, що відключення будинку позивача від електропостачання відбулося 22 серпня 2017 року і цей день припадав на вівторок. 23 серпня 2017 року не було вихідним чи святковим днем у розумінні ст. 73 КЗпП України. Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що відключення електропостачання від її будинку є незаконним, оскільки мало місце не на 30 день з дня отримання нею письмового попередження про припинення подачі електричної енергії, а дещо пізніше, що попередження не були підписані керівництвом, а тому не мали юридичного значення, вважає їх такими, що не спростовують факту наявність заборгованості позивача за спожиту електричну енергію та відповідно законних підстав для здійснення такого відключення. Щодо поданої позивачем 13 жовтня 2021 року заяви про виправлення помилок в позовній заяві та збільшення позовних вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви. У поданій 13 жовтня 2021 року заяві про виправлення помилок в позовній заяві та збільшення позовних вимог позивач фактично просить змінити формулювання позовних вимог, які зазначені у позовній заяві, а також додає нові вимоги, які не були зазначені у позовній заяві, що є неправомірним.\~ Крім цього, частиною 5 ст. 49 ЦПК України (у редакції, яка була чинною станом на 13 жовтня 2021 року) встановлено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. До поданої 13 жовтня 2021 року заяви про виправлення помилок в позовній заяві та збільшення позовних вимог позивачем не надано доказів її направлення іншим учасникам справи. Таким чином, заява позивача від 13 жовтня 2021 року про виправлення помилок в позовній заяві та збільшення позовних вимог судом не приймається до розгляду та підлягає поверненню позивачу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Ніжинського районного суду Чернігівської області від 4 листопада 2019 року було відстрочено позивачу сплату судового збору за подачу позовної заяви до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним та замовним відключення від мережі електропостачання та стягнення моральної і матеріальної шкоди до ухвалення судового рішення по цій справі. Ураховуючи те, що позивачем не надано суду доказів про те, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. за позовні вимоги майнового характеру (стягнення моральної та матеріальної шкоди) у задоволенні яких відмовлено. Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу немайнового характеру про визнання незаконними та замовними дій ПАТ «Чернігівобленерго». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved