Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив суд розірвати шлюб, який зареєстрований 22 вересня 2017 року між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , у Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1306. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 22\~вересня 2017\~року зареєстрував\~шлюб з\~відповідачкою.\~ [INFO] у\~сторін народилася\~дитина [PERSON] .Поступово шлюбні\~стосунки почали\~погіршуватись,\~виникали суперечки\~та непорозуміння\~щодо ведення\~спільного побуту,\~бачення подальшого\~розвитку сім`ї,\~здійснення прав\~та виконання\~обов`язків.\~Сторони вживали\~всіх можливих\~заходів для\~примирення та\~намагалися зберегти\~сім`ю,\~однак спроби\~виявились марними,\~оскільки призвели\~лише до\~нових непорозумінь\~та суперечок.\~Сторони разом\~не проживають,\~шлюб має\~формальний характер.\~Сімейні стосунки\~не склалися\~через суттєві\~розбіжності в\~характерах,\~сварки,\~різні погляди\~на розвиток\~сім`ї,\~які не\~дають можливість\~зберегти сім`ю,\~відсутність почуттів,\~інші відносини\~у відповідача.\~Позивач не\~має бажання\~продовжувати подальше\~подружнє життя.\~Дочка знаходиться\~на рівнозначному\~утриманні батьків,\~позивач і\~надалі буде\~утримувати свою\~доньку,\~незалежно від\~припинення подружніх\~відносин із\~відповідачем.Позивач і відповідач спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного побуту, не пов`язані взаємними правами та обов`язками по відношенню один до одного, як подружжя, фактичні шлюбно-сімейні відносини припинились. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала, однак надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, шлюб просив розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 вересня 2017 року зареєстрували шлюб у Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №1306, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 вересня 2017 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис №3343 від 28 липня 2018 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області 28 липня 2018 року. Згідно ст.\~21,\~24\~Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1\~ст. 55\~Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112\~Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті\~104, частини 3 статті\~105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~статті 109\~Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати у розмірі 1211,20 грн підтверджуються квитанцією № 9724-6821-8608-8020 від 09 травня 2024 року. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн (50% від загального розміру судового збору) та стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн (50% від загального розміру судового збору).

Outcome: approved