Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення,\~а саме: про встановлення факту батьківства. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначила, що з 2008 року вона і [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . При вагітності та після [PERSON] сина [PERSON] визнавав батьківство. Однак, оскільки в момент народження [PERSON] він перебував на заробітках, відомості про батька при реєстрації народження сина бути записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. До початку широкомасштабної війської агресії російської федерації проти України вона та [PERSON] проживали в [ADDRESS] та разом виховували сина [PERSON] . В зв`язку з введенням воєнного стану [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України. 23 серпня 2022 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] [PERSON] помер. Для захисту прав сина: офіційного підтвердження походження (батьківства) дитини, можливості оформлення одноразової грошової допомоги, пенсії у зв`язку з втратою годувальника у неї виникла необхідність у встановленні юридичного факту - факту батьківства [PERSON] стосовно сина [PERSON] . Обставинами, які підтверджують такий факт є: постійне проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, спільний побут та бюджет, визнання [PERSON] за життя свого батьківства щодо [PERSON] , спільна турбота про дитину. Покликаючись на вищевикладене та норми Сімейного та Цивільного процесуального кодексів України , просила встановити факт батьківства, що [PERSON] [INFO] , уродженець села Орв`яниця Дубровицького району Рівненської області, громадянин України, який помер [INFO] , є батьком [PERSON] [INFO] . Відповідно до уточненої заяви також просила внести зміни в актовий запис №23, складений виконавчим комітетом Томашгородської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області 28 травня 2012 року про народження [PERSON] , який народився [INFO] в селі Томашгород Рокитнівського району Рівненської області, зазначивши у відомостях про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 25.12.2023 залучено до участі у справі заінтересовану особу - [INFO] . У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заявника доповнив, що з метою проведення генетичної експертизи на предмет батьківства, вони намагалися надати всі докази, в тому числі зверталися до військової частини, щоб отримати інформацію про те, чи відбиралися у військовослужбовця [PERSON] зразки біологічного матеріалу, які можуть бути використані при проведенні молекулярно-генетичної експертизи. Військова частина повідомила, що таких зразків біологічного матеріалу не відбирали. Оскільки у [PERSON] відсутні близькі особи по чоловічій лінії, провести генетичну експертизу не представилося можливим. Разом з тим, висновок експерта не є єдиним доказом факту батьківства, даний факт підтверджується іншими письмовими доказами, які в сукупності вказують на обгрунтованість заяви. Просить заяву задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 25 грудня 2023 року подала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі та повідомила, що [PERSON] , який загинув [INFO] під час відсічі військової агресії російської федерації проти України, є її братом. Близько 15 років до дня смерті він проживав однією сім`єю із заявницею. Вони вели спільне господарство, у них був спільний побут та бюджет. В 2012 році у них народився син [PERSON] . Її брат визнавав, що є батьком [PERSON] . Брат разом із [PERSON] утримували, виховували та піклувалися про [PERSON] . Про цей факт знають всі близькі та знайомі, оскільки [PERSON] є сином її брата [PERSON] , а вона відповідно відноситься до нього як до племінника. Вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] дійсно є сином брата [PERSON] (а.с.21-22). Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, свідків, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст.293,\~315 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1\~ст.293 ЦПК України). Згідно ч.3\~ст.294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2\~ст.315 ЦПК України). Згідно роз`яснень, які містяться в п.15\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю\~України. Згідно ч.1 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який неперебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.\~\~Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу, якою визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Суд погоджується з доводами заявника, що встановлення факту батьківства за відсутності спору про право, який у даній справі відсутній, підлягає розгляду саме в порядку окремого провадження. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Томашгород, Рокитнівського району Рівненської області. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.7). Згідно Витягу з Державного реєстру аків цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейнрго кодексу України, який сформовано 13 вересня 2017 року вбачається, що в актовому записі про народження [INFO] [PERSON] , відомості про батька записні відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.8). 23 серпня 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Рокитнівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Львів). Після реєстрації шлюбу подружжя не змінювало своїх прізвищ, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Зі свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с.Катеринівка, Покровського району Донецької області (а.с.9). Слід зазначити, що предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм\~статті 130 СК України\~свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог\~ЦПК України\~(стаття 128 СК України). Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта\~статті 4 ЦПК України). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. \~ \~ \~ \~Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі №543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі №225/6301/15-ц, від 12 грудня 2019 року в справі №562/1155/18, від 17 лютого 2021 року в справі №373/2257/18. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, повідомили суду, що знають [PERSON] давно, знали її чоловіка [PERSON] , який приїхав у с.Томашгород та став проживати однією сім`єю із заявницею. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, згодом у них народився син [PERSON] , про якого [PERSON] піклувався та утримував його. Ствердили, що син заявниці [PERSON] є сином загиблого [PERSON] .. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.05.2024, [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає в с.Томашгород в будинку, який залишився від батьків. Старша дитина від першого шлюбу навчається на першому курсі в м.Києві, менша дитина навчається в Томашгородському ліцеї. Вдова. До смерті другого чоловіка жінка з дітьми проживали разом і знаходилися на його утриманні. Разом з чоловіком вели підсобне господарство, який піклувався про сім`ю (а.с.60). Разом з тим, зазначений акт не містить відомостей у підтвердження того, з якого часу [PERSON] проживав у с.Томашгород та чи був зареєстрований і проживав із заявницею станом на час народження дитини. За відсутністю інших доказів на підтвердження таких обставин, суд оцінює пояснення свідків критично. Також суд оцінює критично та не приймає до уваги твердження заінтересованої особи [PERSON] , що [PERSON] є батьком дитини, оскільки відостей у підтвердження того, що заінтересована особа є родичкою останнього, матеріали справи не містять. Для з`ясування факту батьківства також необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. \~ \~ \~ \~Частиною 4 ст.10 ЦПК України\~та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду\~з прав\~людини як джерело права. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 травня 2009 року в справі «KALACHEVA v. RUSSIA», заява № 3451/05 зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої\~статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~статті 110 ЦПК України\~висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. У відповідь на адвокатський запит №1/25/12/23 від 25 грудня 2023 року командир військової частини [NUMBER] листом від 19.01.2024 повідомив, що зразки біологічного матеріалу, які містять геномну інформацію людини і які можуть бути використані при проведенні молекулярно-генетичної експертизи у військовослужбовця військової частини [NUMBER] молодшого сержанта по мобілізації [PERSON] , [INFO] не відбиралися. Проведення експертиз ДНК знаходиться в компетенції Міністерства внутрішніх справ України. Родичам загиблих, зниклих безвісти слід звернутись до районного відділу міліції. Органи внутрішніх справ на підставі відповідного відкритого кримінального правопорушення надають родичам направлення на безкоштовний аналіз для проведення ДНК-експертизи. ДНК вноситься до єдиної бази даних (а.с.45). Разом з тим, доказів у підтвердження того, що упродовж з 05 травня 2012 року по 10 червня 2023 року за життя [PERSON] вживав будь-яких заходів на предмет встановлення свого батьківства щодо [PERSON] суду не надано і в суді таких відомостей не здобуту. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в задоволені заяви слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed