Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» звернулось з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, відповідно до позовних вимог просило суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 56030,69 грн, а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати які пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028,00 грн.. та надання професійної правничої допомоги в сумі 9000,00 грн.. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 01.01.2022 року в м. Києві за участю автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Nissan» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . На момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Ford», д.н.з. [NUMBER] та ТзДВ СК «Альфа - Гарант» було укладено Договір обов`язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №206250110. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. 06 вересня 2022 року позивачем отримана заяву від страховика потерпіло [PERSON] , який в момент ДТА керував автомобілем «Nissan» д.н.з. [NUMBER] та мав поліс добровільного страхування. АС-017445. 04 жовтня 2022 року позивачем було складено страховий акт у розмірі 56030,69 грн, які сплачено на рахунок ТзДВ «СК «Віді-Страхування». Оскільки відповідач самовільно залишив місце пригоди, позивач набув права регресної вимоги до відповідача. 11 березня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України. 19 березня 2024 року на адресу суду надійшла заява відповідача в якій відповідач просить відмовити у задоволенні завданої шкоди та анулювати суму адвокатських послуг. 01 квітня 2024 року надійшли письмові пояснення третьої особи по справі. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмовідокази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі постанови Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. (а. с. 50-51) Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «01.01.2022 року приблизно о 11.15 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Харкывське шосе, 160 в м. Києві, в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1, 10.9, 11.4, 10.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожної обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого розпочав рух заднім ходом та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого розпочавши рух виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] і від удару здійснив наїзд на електроопору, що призвело до пошкодження всіх зазначених транспортних засобів та травмування мололітніх пасажирів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ». Також, на підставі постанови Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400,00 грн (а. с. 53-54) Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «01.01.2022 року приблизно о 11.15 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Харкывське шосе, 160 в м. Києві, в порушення вимог п.2.10а ПДР України, будучи причетним до ДТП, залишив місце ДТП.». Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 2021 року, між ТзДВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС-017445, строк дії якого з 28.09.2021 року по 27.09.2022 року включно. Об`єктом страхування відповідно до даного договору є транспортний засіб - автомобіль «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] . 11 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до ТзДВ «СК «ВіДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] , яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01 січня 2022 року з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом - «Форд», державний номерний знак [NUMBER] , який після вчинення дорожньо-транспортної пригоди зник з місця ДТП. Відповідно до п. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 17 серпня 2022 року ТзДВ «СК «ВіДі-Страхування» складено страховий акт №13946, яким встановлено, що сума страхового відшкодування автомобіля «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 68092,06 грн. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки цивільна правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом ЕР206250110, ТзДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулось до страховика особи винної у вчиненні ДТП з заявою про відшкодування страхової виплати на суму 68092,06 грн. 04 жовтня 2022 року ТзДВ «Альфа - Гарант» складено страховий акт №ЦВ/22/0147 про виплату страхового відшкодування на користь ТзДВ «СК «ВіДі-Страхування» у розмірі 56030,69 грн., яка була перерахована на підставі платіжної інструкції від 04 жовтня 2022 року №31129 (а. с. 59) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п.38.1.1 (в) ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. За таких обставин, суд вважає, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 січня 2022 року, про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 56030,69 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Нісан», номерний знак [NUMBER] , який є об`єктом страхування. Відповідно до ч. 1, 2 ст.. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується залученим до справи оригіналом платіжного доручення про їх оплату позивачем при звернені з позовом до суду, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.» Як убачається з матеріалів справи 14.05.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» та адвокатським бюро «Грідін і Партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги. Відповідно до детального розрахунку та опису робіт (надання послуг), виконаних за Договром про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, адвокатом наведено перелік виконаних робіт, з урахуванням витраченого часу на суму 9 000,00 грн., які оплачено відповідно до платіжної інструкції № ID-190019 від 11.01.2023 року. Таким чином, з урахуванням задоволення позову, суд вважає доведеним, правомірним та співмірним відшкодування відповідачем на користь позивача суми витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, у розмірі 9000,00 грн., надання та оплата якої підтверджена Договором та платіжним документом про оплату правничої допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved