Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Посилається на те, що з 26.05.2018 вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Хустського районного суду від 24.03.2023 розірвано. Від цього шлюбу у них народилася одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відповідач не надає фінансову допомогу. Зазначає, що її коштів недостатньо для забезпечення нормальних умов для фізичного та розумового розвитку дитини. Відповідач є здоровим та працездатним, працює сезонним робітником в Чеській Республіці, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просить про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом за адресою реєстрації його місця проживання, однак поштова кореспонденція поверталася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим також відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом оголошення на сайті Судова влада України. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26.05.2018 року, який рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року розірвано (а.с.5). Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.10.2018 року, актовий запис №334, виданого Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області,\~ батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки\~ про склад сім`ї № 1884 від 05.04.2024 року виданої Виконавчим комітетом Хустської міської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і разом з нею зареєстровані та проживають члени сім`ї: донька [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , племінниця [PERSON] , [INFO] та племінниця [PERSON] , [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи встановлено, що відповідач зобов`язання по утриманню дитини не виконує, не бере участі у вихованні та належному її забезпеченні, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про її життя, здоров`я і розвиток, зі слів позивачки, є здоровим, працездатним, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2024 року - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своєї доньки, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребують значних коштів на забезпечення всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, працездатним, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання\~ малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в сумі 3000 /три тисячі/гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved