Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

02.10.2023 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Краснолиманське» компенсацію втрати частини заробітку за період з 03.09.2019 року до моменту фактичного розрахунку 04.07.2023 року. Позов мотивовано\~тим,\~що [PERSON] \~03.09.2019 року по 26.06.2020 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське». Наказом 179-к від 26.06.2020 року позивача було звільнено з ТОВ «Краснолиманське» на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. З часу припинення трудових відносин, всупереч ст. 116 КЗпП України, підприємство не провело з позивачем повний та остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 179\~883,74 гривень. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2021 року з відповідача ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 179\~883,74 гривень. 04.07.2023 року судове рішення в примусовому порядку виконано в повному обсязі. Оскільки судове рішення фактично виконано, позивач вважає що з відповідача на його користь має бути стягнута компенсація втрати частини заробітку за період з 03.09.2019 року по день фактичного розрахунку 04.07.2023 року в сумі 89\~794,12 грвивень. (а.с.1-2) З урахуванням\~уточнених позовних\~вимог,\~позивач просив\~суд стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь компенсацію\~втрати частини\~заробітку в\~сумі 90\~086,76\~гривень за\~період з\~03.09.2019\~року по\~день фактичного\~розрахунку \~04.07.2023\~року (а.с. 34-36). Ухвалою суду від 06.10.2023 року порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді); розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 19). Відповідачем, Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Краснолиманське»,\~ відповідно до ст. 191 ЦПК України подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що порушують його права та законні інтереси. Відповідач не заперечує того факту, що у позивача існувала заборгованість із заробітної плати в розмірі 179\~883,74 гривень (сума після утримання обов`язкових податків та зборів), яка була стягнута рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2021 року, та яке було виконано в повному обсязі 04.07.2023 року. Але зазначав, що розмір компенсації втрати частини заробітку, зробленого позивачем, є значно завищеним та алгоритм розрахунку позивача суперечить нормам чинного законодавства і тому його вимоги задоволенню не підлягають, оскільки дії позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку. Відповідач вказує, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а позивач 26.06.2020 року був звільнений. Крім того, на розгляді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа №204/10545/23 про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач просить стягнути компенсацію втрати частини заробітку за період з 03.09.2019 року по день фактичного розрахунку 04.07.2023 року, але заборгованість з виплати заробітної плати у відповідача виникла з листопада 2019 року. Також відповідач звертає увагу на те, що для проведення розрахунку компенсації треба брати доходи громадян, які не мають разового характеру, а також те, що дію\~ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення»\~зупинено з 01.01.2023 року згідно із\~ЗУ № 2710-ІХ від 03.11.2022 року.(а. с. 27-29) Представником позивача [PERSON] , відповідно до ст. 192 ЦПК України подано відповідь на відзив, яким уточнила заявлені позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітку за період з 03.09.2019 року до моменту фактичного розрахунку 04.07.2023 року. На задоволенні позовних вимог наполягала. Судом вжито заходи для повідомлення сторін про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Представником позивача [PERSON] , суду адресовано заяви про розгляд справи у її відсутність, а також у відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримала, просила ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів у справі. (а. с. 24) Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське», директор [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні через оголошений та введений в Україні воєнний стан та просив винести рішення по суті справи, у відповідності до норм чинного законодавства. (а. с. 27-29) Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 03.09.2019 року та був звільнений з підприємства 26.06.2020 року на підставі ст. 38 КЗпП України\~за власним бажанням. Рішенням Красноармійського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~ від\~18.03.2021\~року з\~відповідача ТОВ\~«Краснолиманське» на\~користь позивача\~стягнуто суму\~заборгованості з\~виплати заробітної\~плати в\~розмірі 179\~883,74\~гривень (сума вказана після утримання обов`язкових податків та зборів)(а.с.7-9). Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» за № 383 від 18.10.2023 року заборгованість у ТОВ «Краснолиманське» перед позивачем [PERSON] за період з листопада 2019 року по червень 2020 року становила 179\~883,74 гривень (сума визначена після утримання податків і зборів) та складалася з таких сум: за листопад 2019 року 5\~869,99 гривень, за грудень - 13\~386,03 гривень, з січень 2020 року - 19\~275,86 гривень, за лютий 2020 року 20\~746,59 гривень, за березень 2020 року 22\~789,21 гривень, за квітень 2020 року 25\~079,57 гривень, за травень 2020 року 25\~008,38 гривень, за червень 2020 року 47\~728,11 гривень. Вищевказана заборгованість була сплачена позивачу в повному обсязі у липні 2023 року, що підтверджується довідкою № 383 від 18.10.2023 року, фото з повідомлення та не оспорюється позивачем (а.с.10,31). Представник позивача просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітку у розмірі 90 086,76 гривень та надала власний розрахунок вказаної заборгованості. (а. с. 39-50) Спірні відносини між сторонами виникли з підстав того, що при звільненні позивача розрахунок з ним своєчасно не проведено. Системний аналіз положень Закону України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків ї\~виплати» та Порядку проведення грошової компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати) та виплата нарахованих доходів (при цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати суми доходу). Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а. Частиною 1 ст.115\~КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення містить частина 1статті 24 ЗУ «Про оплату праці». Згідно зі статтею 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статей 1-3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»,\~підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких відноситься і заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21.02.2001\~року №\~159 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Враховуючи наведені норми законодавства, а також встановлені судом обставини, які свідчать про те, що відповідачем були порушені строки виплати позивачу заробітної плати за період з листопада 2019 по червень 2020 року, суд вважає, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини заробітної плати. Заборгованість утворилась в період часу з листопада 2019 по червень 2020 року, а виплачена у липні 2023 року. За розрахунками позивача, наведеними в уточненій позовній заяві, розмір компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, становить 90086,76 гривень. Суд, перевіривши розрахунок, приходить до висновку, що стягненню підлягає компенсація втрати частини заробітку в розмірі заявленому позивачем. При цьому, з урахуванням положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та обставини, на яких наполягає позивач, з урахуванням того, що відповідачем подано у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, але при цьому докази, які б підтверджували можливі заперечення відповідача, не надані, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь позивача [PERSON] компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати у розмірі 90\~086,76 гривень, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Крім того, відповідно до ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення компенсації втрати частини заробітку задоволені, позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення з позовом до суду, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved