Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 04 січня 2021 року вона уклала з відповідачем Договір №8 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна на будівництво квартири в [ADDRESS] загальною площею 45 кв.м. Згідно умов Договору загальна вартість об`єкту нерухомості складає 483310,00 грн., що за курсом до долару складає на день підписання договору 17000,00 дол.США. Розрахунок за договором проводився у доларах США, при кожному внесенні коштів між Сторонами підписувався Акт приймання-передачі грошових коштів. Позивачка вказує, що нею частинами було сплачено та передано особисто в руки відповідачу [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 15165 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят п`ять) дол.США, що підтверджується підписаними Актами з боку [PERSON] . Відповідно до умов договору (п.18) дата здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва грудень 2021 року, однак станом на теперішній час квартира не добудована, будівельні роботи взагалі по будинку не проводяться, продавець (забудовник) [PERSON] з цього приводу нічого пояснити не може, кожного разу вигадує відмовки, що скоро почнуть будувати, і так з місяця на місяць, та при цьому вимагає доплатити залишок. На місці будівництва будинку не проводяться жодні будівельні роботи вже більше двох років. Пунктом 16 Договору №8 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 04.01.2021 року, передбачено, що «Сторони погоджуються з тим що у разі відмови Покупця від придбання майнових прав на об`єкт нерухомості, Продавець повертає Покупцю грошові кошти оплачені згідно Актів приймання-передачі на день відмови, за вирахуванням штрафу у розмірі який відсутній». Позивач [PERSON] , скориставшись цією умовою договору, направила відповідачці письмову відмову від придбання майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з тим що відповідачкою як Продавцем не виконано зобов`язання за Договором №8, а саме не проведено будівництво квартири за адресою [ADDRESS] , квартира в строк обумовлений умовами договору до грудня 2021 року не побудована та не здана та вимагала повернути кошти сплачені готівкою згідно Актів приймання-передачі в загальній сумі 15165 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят п`ять) дол. США. до 05 грудня 2023 року. Письмову відмову відповідачка отримала, про що повідомила позивачку у вигляді смс-переписки у месенджері «вайбер», однак кошти у сумі 15165 дол.США відповідач на момент звернення до суду не повернула. У зв`язку з чим, позивачка вимушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 15165,00 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят п`ять) доларів США, що за курсом НБУ на момент звернення до суду складає 561105 (п`ятсот шістдесят одна тисяча сто п`ять) гривень; стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме судовий збір за подання позову в розмірі 5615 (п`ять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання з`явилися, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] подала до суду письмові пояснення до судових дебатів, в яких просила у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 04 січня 2021 року позивач [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] Договір №8 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна на будівництво квартири в [ADDRESS] загальною площею 45 кв.м. Згідно з умовами зазначеного Договору загальна вартість об`єкту нерухомості складає 483310,00 грн., що за курсом долара складає на день підписання договору 17000,00 дол.США. Розрахунок за умовами договору проводився у доларах США, що фіксувалося при кожному внесенні коштів між позивачем та відповідачем Актами приймання-передачі грошових коштів, які заповнювалися особисто [PERSON] , та ставився особистий підпис. За наданими позивачем копіями Актів приймання-передачі грошових коштів, позивачкою сплачено відповідачу [PERSON] загальну суму 15165 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят п`ять) дол.США. Відповідно до пункту 18 Договору дата здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва грудень 2021 року. Як зазначила позивачка, надавши суду роздруковані фотографії об`єкта будівництва, станом на день звернення до суду квартира не добудована, будівельні роботи по будинку не проводяться. Із наданих позивачем роздрукованих сканкопій переписки з відповідачем через месенджер «вайбер» відповідач [PERSON] пояснює причини заморозки будівництва тим що зараз складна ситуація і що скоро почнеться будівництво, і крім цього ще вимагає від позивача доплатити залишок. Пунктом 16 Договору №8 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 04.01.2021 року, передбачено, що «Сторони погоджуються з тим що у разі відмови Покупця від придбання майнових прав на об`єкт нерухомості, Продавець повертає Покупцю грошові кошти оплачені згідно Актів приймання-передачі на день відмови, за вирахуванням штрафу у розмірі який відсутній». Позивач [PERSON] надала суду письмову відмову від придбання майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , яку направила відповідачу, у зв`язку з тим що відповідачкою як Продавцем не виконано зобов`язання за Договором №8, а саме не проведено будівництво квартири за адресою [ADDRESS] , квартира в строк обумовлений умовами договору до грудня 2021 року не побудована та не здана, та вимагала повернути кошти сплачені готівкою згідно Актів приймання-передачі в загальній сумі 15\~165 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят п`ять) дол. США. до 05 грудня 2023 року. Письмову відмову відповідачка отримала, про що повідомила позивачку у вигляді смс-переписки у месенджері «вайбер». На теперішній час відповідач кошти у сумі 15165 дол.США позивачу не повернула. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч.3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. За змістом ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. У відповідність до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2 ст. 849 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до пункту 8,9 Договору №8 від 04 січня 2021 року, продавець (відповідач) продає, а покупець (позивач) купує майнові права на об`єкт нерухомості в порядку та на умовах передбачених цим Договором і у відповідності до норм Цивільного Кодексу України, які визначають загальні умови про купівлю-продаж. Сторони домовилися, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються згідно цього договору, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті будівництва за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 18 Договору передбачено, що приблизна дата здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва грудень 2021 року. Інших умов про продовження строку будівництва, чи до повного виконання, договором не передбачено. Жодних доказів виконання відповідачем умов договору до суду не надано. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, статею 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про валюту і валютні операції». Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті міститься у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18) від 16 січня 2019 року у справах №373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18), №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі №715/12665/14-ц (провадження №14-134цс18) вказала, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Відповідно до ст. ст.\~76,\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідач та її представник не надали суду жодних заперечень щодо позову, або будь-яких доказів правомірного неповернення отриманих коштів позивачу. За\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачем не виконано взяті на себе договірні зобов`язання, то позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5615 (п`ять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень, що підтверджується квитанцією №9326-9569-5220-2807 від 14 грудня 2023 року. Оскільки позовні вимоги про стягнення коштів, задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. На підтвердження понесення вказаних витрат позивачем надано суду Договір про надання правової допомоги №НПД/09-09 від 09.08.2023 року, квитанцію про прийняття коштів від 09.08.2023 року. Відповідачем не надано суду зустрічного розрахунку попередніх витрат та не надано обґрунтованих заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу позивача. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved