Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Заява мотивована тим, що, 05 серпня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригоди за участі транспортного засобу "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] , під керування позивача та транспортного засобу "Ман N KST01", д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, а власнику [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Того ж дня складено на місці дорожньо-транспортної пригоди євро протокол, вину водій транспортного засобу "Mан KST01", д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] визнав. Представник позивача зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу "Ман KST01", д.н.3. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206408231 у ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відповідно до полісу №206408231, якому позивач повідомив про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав йому документи необхідні в тому числі заяву про страхове відшкодування. 02.09.2022 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування за страховим випадком у розмірі 57 825, 42 грн. Представник позивача зазначає, що з метою об`єктивного визначення вартості матеріального збитку, завданого йому як власнику транспортного засобу, звернувся до судового експерта Филь Олега Павловича , який здійснив таку оцінку. Згідно висновку №3922 від 13.09.2022 вартість відновлювального ремонту з урахування зносу без ПДВ транспортного засобу «Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] становить 185 847, 89 грн. Таким чином, позивач вважає, що зі ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодуванняу сумі 22 174,58 грн. та витрати на проведення дослідження у сумі 4 000,00 грн. Окрім того, позивач зазначає, що з винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] підлягає стягненню різниця між розміром матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та належним страховим відшкодуванням у сумі 105 847,89 грн. Окрім того, позивач вказує, що оскільки було пошкоджено його транспортний засіб, йому було завдано моральну шкоду, яка задана протиправними діями відповідачів ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та [PERSON] , яку він із урахування принципів розумності та справедливості оцінює в розмірі 20 000,00 грн. У зв`язку із викладеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2023 відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в частині вимог до ПрАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Так, з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] 29.08.2022 був проведено огляд зазначеного транспортного засобу та складено ремонтну калькуляцію №22-0607906, яка погоджена з позивачем 31.08.2022. Сторо нами складено заяву про досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування у розмірі 57 875, 42 грн. У відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем висновок експерта №3922 від 13.09.2022, оскільки законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. Також вказує, що позивачем не надано належних доказів завдання йому моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. У відповіді на відзив представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки єдиним доказом у справі є висновок експерта №3922 від 13.09.2022, а також зазначив, що 31.08.2022 [PERSON] фізично не міг підписати заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, оскільки перебував на військовій службі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Від [PERSON] надішло клопотання про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову. Відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», явку свого представника для розгляду справи не забезпечив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Як свідчить текст відзиву просить у разі його неявки в судове засідання розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення про проведення судового засідання на офіційному Веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://sh.ki.court.gov.ua. Відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 05 серпня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригоди за участі транспортного засобу "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] , під керування позивача та транспортного засобу "Ман N KST01", д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] . Як свідчать матеріали справи, учасниками дорожньо-транспортної пригоди було складено євро протокол, відповідно до якого винним у її вчиненні є водій транспортного засобу марки "Ман N KST01", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - полісу № 206408231 забезпечено транспортний засіб марки "Ман N KST01", д.н.з. [NUMBER] , яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] , застрахована ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". Страхова сума за вказаним договором за шкоду, завдану майну, становить 130 000,00 грн. франшиза - 0 грн. Як вбачається з акту огляду транспортного засобу (дефектно відомість) від 29.08.2022 здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] та складено ремонтну калькуляцію №22-0607906. (копія наявна в матеріалах справи). 02 вересня 2022 року страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 57 825, 42 грн. Позивач звернувся до судового експерту Філь О.П. про проведення експертного автотранспортного дослідження транспортного засобу "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] , оскільки не погоджувався з висновками ПрАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп`та не надав свого погодження на виплату страхового відшкодування в розмірі 57 825, 42 грн. Висновком експертного автотранспортного дослідження №3922 від 13.09.2022 визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 185 847, 89 грн. 14 грудня 2022 року позивач звернувся до ПрАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 22 174, 58 грн. (копія наявна в матеріалах справи). Зазначена заява ПрАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не прийняв до уваги та залишена без відповіді. Як свідчать матеріали справи за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено суму у розмірі 4 000,00 грн. (копія квитанції наявна в матеріалах справи). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, судом встановлено, що позивачу згідно висновку експерта 3922 від 13.09.2022 завдано збитки у вигляді витрат, які він мусить понести для відновлення свого майна, вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] , який зазнав аварійних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.08.2022, складає в розмірі 185 847, 89 грн. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі обов`язок відшкодувати ту частину витрат, які необхідні для проведення ремонту автомобіля, які не увійшли до страхової виплати покладається на особу, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Як уже зазначалось судом, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Ман N KST01", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відповідно до полісу №206408231 (копія наявна в матеріалах справи). Так, сторонами не заперечувалось, що 02.09.2022 відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснив виплату страхового відшкодування за страховим випадком позивача в розмірі 57 825,42 грн. Верховний Суд в постанові від 22.04.2019 у справі №761/14285/16-ц зазначив таке: "Посилання заявника у касаційній скарзі на необхідність позивачем відремонтувати автомобіль та надати акт виконаних робіт у підтвердження понесених збитків суперечить положенням статті 22 ЦК України, відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зі змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертизи". Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом в постанові від 25.04.2018 у справі №760/5618/16-ц, в якій зокрема зазначено наступне: "Позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача грошових коштів для здійснення відновлення (ремонту) пошкодженого автомобіля. Відсутність розрахункового документа за проведене відновлення транспортного засобу (ремонт) не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку та відшкодування реальних витрат, яких зазнав позивач відповідно до статті 22 ЦК України. Верховний Суд у своєму висновку керується правилами частин першої та другої статті 22 ЦПК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому. Висновки про наявність права у потерпілої сторони на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, без підтвердження оплати проведеного відновлювального ремонту автомобіля, сформульовані також у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, а також у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року №61-1836св17, від 28 лютого 2018 року № 61-134св18. Верховним Судом не встановлено підстав відступити від зазначених правових висновків". Крім того, Верховний Суд в постанові від 21.07.2021 у справі №757/33065/18-ц, скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позову, зазначив: «Посилання апеляційного суду як на підставу відмови у стягненні шкоди у визначеному позивачем розмірі на те, що позивач не надала доказів на підтвердження факту проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, є помилковими. Позивачем заявлено вимоги про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків), до яких законом віднесено як витрати, що особа вже зробила так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права". При цьому, у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №757/33065/18-ц міститься посилання на вищезгадані постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №757/33065/18-ц та від 22.04.2019 у справі №761/14285/16-ц. Також у постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження №61-10773св20), Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. За поданням МТСБУ, ліміт (максимальний розмір) виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення ДТП з використанням євро протоколу, з 1 липня 2022 року збільшено до 80 тисяч гривень. Чинний ліміт становить 50 тисяч грн. Новий розмір ліміту діятиме для всіх договорів ОСЦПВ, незалежно від дати їх укладання. Такі зміни встановлюються постановою Правління Національного банку від 30 травня 2022 року №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вказано, що максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000 гривень на потерпілого. Тому різниця між визначеною судовим експертом вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу без ПДВ та частково виплаченим страховим відшкодуванням складає 22 174,58 грн., а різниця між визначеною судовим експертом повною вартістю відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу без ПДВ як повним фактичним розміром шкоди і належним страховим відшкодуванням складає 105 847, 89 грн. Виходячи з аналізу зазначених правових норм та наданих позивачем доказів, оскільки Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» є страховиком автомобіля причетного до дорожньо-транспортної пригоди, виплатила позивачу страхове відшкодування не у повному розмірі, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь [PERSON] недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 22 174, 58 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 4 000,00 грн. При цьому суд не може покласти в основу рішеня твердження представника страхової компанії щодо погодження з позивачем суми страхового відшкодування 31.08.2022 р., зважаючи на те, що в матеріалах справи наявні докази перебування [PERSON] на військовій службі в період складання такої заяви. За приписами статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Системний аналіз Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема статті 22, та ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 приводить до висновку, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі законодавчих обмежень, щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Згідно правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15, правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнту фізичного зносу) та страховим відшкодуванням виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виникає обов`язку з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №227/2996/16-ц зазначив: «Аналіз статті 1194 ЦК України дає підстави для висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, страховик відповідальної особи, яка винна в ДТП, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків». Аналогічні висновки викладено Верховним Судом в постанові від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц, від 13.06.2019 у справі №587/1080/16, від 17.10.2019 у справі №370/2787/18, від 21.02.2020 у справі №755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі №756/2632/17. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і належним страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого в ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахування зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Враховуючи, що в євро протоколі зазначено, що ДТП відбулось з вини відповідача [PERSON] та наявністю між його діями та наслідками, що настали, безпосереднього причинного зв`язку, оскільки останній вину визнав, то сума відшкодування має бути стягнута саме з відповідача в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, розмір якої підтверджується висновком експерта №3922 від 13.09.2022, також судом враховується сума виплаченого позивачу страхового відшкодування в розмірі 57 825, 42 грн. Так як страхові відшкодування не покрили в повній мірі понесені витрати, отже з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими позивачем страховими виплатами та реальними витратами на відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу без ПДВ як повним фактичним розміром шкоди і належним страховим відшкодуванням складає 105 847, 89 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 105 847, 89 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування. Щодо вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь маральну шкоду у розмірі 10 000 грн. з кожного, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 05.09.2022 та пошкодження автомобіля позивача "Хюндай Санта Фе" д.н.з. [NUMBER] , слід зазначити наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 10 000,00 грн., виходячи з того, що належний позивачеві автомобіль був не просто транспортним засобом і основним засобом пересування, але і ціллю, досягнення якого в свій час потребувало кропіткої праці, а тому пошкодження автомобіля в ДТП завдало йому душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу протиправними діями [PERSON] , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди,було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями останнього. Разом з тим, пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано роз`яснення, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц Отже з урахуванням тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились позивачеві для відновлення для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з [PERSON] необхідно стягнути суму у розмірі 3 000,00 грн. Щодо вимоги про стягнення на відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 10 000,00 грн. з ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, з огляду на те, що стороною позивача не наведено, якими саме неправомірними діями відповідача вона спричинена та сам факт її спричинення. Розподіляючи судові витрати, муд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: partial