Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого позивачем зазначено, що 18.08.2015 року було зареєстровано ОСББ «К-8А», метою створення якого відповідно до Статуту є забезпечення і захист співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Відповідно до протоколу (рішення) №1/2021 від 12.05.2021 року загальних зборів ОСББ було затверджено розмір внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4 грн. з 1 м2 у Ремонтний фонд без підвищення суми витрат за статтею «Зарплати» з 01.06.2021 року. Відповідно до протоколу (рішення) №22/09 від 25.09.2022 року загальних зборів ОСББ було затверджено з 01.10.2022 року розмір внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7 грн. з 1 м2 загальної площі квартир та нежитлових приміщень. Вказані рішення загальних зборів не оскаржені, не скасовані та є чинними. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , у якої за період з грудня 2021 року по листопад 2023 року утворилась заборгованість по сплаті внесків в сумі 10716 грн. 34 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.01.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В позовній заяві представник позивача просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження за наявними доказами, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. В призначені судові засідання представник позивача та відповідачка не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили. Відповідач відзиву на позов не надала. В зв`язку з цим, а також враховуючи, що справу було призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомлення сторін, їх явка обов`язковою не визнавалась, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно термінів,\~наведених в\~ст.5\~вказаного вище\~Закону до\~житлово-комунальних\~послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст.ст.319,322 ЦК України\~власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст.385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якою визначені форми управління багатоквартирним будинком, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ст.1 зазначеного Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ст.15 Закону співвласник зобов?язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст.17 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об?єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.08.2015 року було зареєстровано ОСББ «К-8А», створений власниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , метою створення якого відповідно до Статуту є забезпечення і захист співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Відповідно до протоколу (рішення) №1/2021 від 12.05.2021 року загальних зборів ОСББ було затверджено розмір внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4 грн. з 1 м2 у Ремонтний фонд без підвищення суми витрат за статтею «Зарплати» з 01.06.2021 року. Відповідно до протоколу (рішення) №22/09 від 25.09.2022 року загальних зборів ОСББ було затверджено з 01.10.2022 року розмір внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7 грн. з 1 м2 загальної площі квартир та нежитлових приміщень. Як зазначив позивач та не спростовано відповідачкою вказані рішення загальних зборів не оскаржені, не скасовані та є чинними. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , у якої за період з грудня 2021 року по листопад 2023 року утворилась заборгованість по сплаті затверджених рішеннями загальних зборів внесків в сумі 10716 грн. 34 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем, правильність якого відповідачкою також не спростована. За вказаних вище обставин, суд вважає, що заявлені ОСББ «К-8А» позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв`язку з цим, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість по внескам за період з грудня 2021 року по листопад 2023 року в сумі 10716 грн. 34 коп., а також у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 2684 грн. Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~до яких\~віднесено і\~витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, згідно з ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Згідно ст.19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 року у справі №922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~. Крім того, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з постановою від 15.06.2021 року у справі №159/5837/19 «Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції»). З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подавалась адвокатом Патикою А.В., що представляв інтереси позивача на підставі договору №01/23 про надання професійної правничої допомоги від 07.04.2023 року та виданого на його підставі ордеру серії АЕ №1196996 від 03.05.2023 року. Відповідно до долученого до позову попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат попередній розмір витрат на правову допомогу був зазначений в сумі 3000 грн. Умовами п.3.1 договору №01/23 від 07.04.2023 року розмір гонорару адвоката був встановлений у фіксованій сумі, зокрема, за складання та подачу позовної заяви про стягнення заборгованості в сумі 3000 грн. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено факт надання позивачу відповідних послуг та їх вартості, а також враховуючи, що відповідачкою у відповідності до ч.6 ст.137 ЦПК України не доведено факту неспівмірності цих витрат, з відповідачки на користь позивача також слід стягнути понесені витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., всього стягнувши судові витрати, з урахуванням судового збору, в сумі 5684 грн.

Outcome: approved