Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

09.09.2023 року [PERSON] звернулась до Лозівського міськрайонного суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав у відношенні його доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем по справі - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року по 25.11.2009 року. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з позивачем. 22.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Відповідач з 2009 року взагалі не спілкується з донькою, жодного разу не поцікавився станом її здоров`я, не приймає участі у її лікуванні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує її матеріально, аліменти перераховує нерегулярно, у зв`язку з цим виник борг у розмірі 118 156 грн., не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє жодного інтересу щодо її здоров`я та розвитку. Дитина не знає свого біологічного батька, знає тільки свого вітчима - [PERSON] , який повністю замінив їй рідного батька, вона спілкується з ним, як з батьком, називає його татом і визнає як батька, тільки його. Саме він займався вихованням її доньки, матеріально забезпечував її, піклувався про її здоров`я, займався її вихованням. Стосунки між чоловіком та донькою дружні, вона ділиться з ним своїми радощами, проблемами, просить у ного поради. Дитині вже шістнадцять років і батьківська турбота їй зараз необхідна. У зв`язку з вищевикладеним, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області суду від 28.09.2023 року цивільну справу направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 41-42). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 47-48). Ухвалою суду від 08.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання (а.с.55-56). Ухвалою суду від 13.02.2024 року залучено з власної ініціативи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконком Саксаганської районної у місті ради (а.с.68-71). Ухвалою суду від 16.05.2024 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до судового розгляду по суті (а.с. 105-106). Позивач пред`явлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. При цьому пояснила, відповідач за п`ятнадцять років життя жодного разу не поцікавився життям та здоров`ям дочки, жодної участі у її вихованні не приймає. Навіть сьогодні його не цікавить дитина, як вона росла, як вона виросла, яка зовсім не бачила батька. Представник позивача - [PERSON] пред`явлені позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Іванова О.В. не заперечувала проти позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] . Представники органу опіки та піклування виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області та Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи від них містяться заяви, в яких вони просили справу розглядати за їх відсутності у зв`язку з віддаленістю та виробничою необхідністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 14.07.2007 року (а.с. 15). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 28.11.2007 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Батьком у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] . Матір`ю у свідоцтві про народження зазначена [PERSON] (а.с.16). 25 листопада 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 15а). 27 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 27.04.2012 року (а.с. 17). Відповідно до довідки №03-01/36 від 21.06.2023 року, виданої та підписаної директором КЗ «Лозівський заклад дошкільної освіти (ясла - садок) №4 «Золотий ключик» Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] відвідувала КЗ «Лозівський заклад дошкільної освіти (ясла - садок) №4 «Золотий ключик» Лозівської міської ради Харківської області з 01.09.2011 року по 31.05.2014 року. [PERSON] виховувала матір - [PERSON] та вітчим - [PERSON] . За час перебування дитини в закладі, батько - [PERSON] з сім`єю не проживав, вихованням доньки не займався, батьківські збори не відвідував та жодного разу в закладі не з`являвся. Всі питання, пов`язані з розвитком, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини вирішували мати та вітчим (а.с 18). Відповідно до довідки №01-31/99 від 21.06.2023 року, виданої та підписаної директором КЗ «Лозівський ліцей №11» Лозівської міської ради Харківської області В. Бережним та класним керівником О. Чижова - Потейчук підтверджується, що [PERSON] , [INFO] навчається у 10-му класі Комунального закладу «Лозівський ліцей №11» Лозівської міської ради Харківської області. [PERSON] виховує мати - [PERSON] . Батько - [PERSON] з сім`єю не проживає, вихованням доньки не займається, на класні та шкільні батьківські збору не приходить, всі питання, пов`язані з навчанням дитини вирішує мати (а.с. 19). Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , складеним та підписаним 28.06.2023 року комісією служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області підтверджується, що було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з трьох кімнат. Будинок приватної форми власності, власник [PERSON] . Умови проживання: добрі, газо-, водо-, електропостачання в наявності, комунальні зручності в будинку, побутова техніка, необхідні меблі, приготовлена їжа та запас продуктів харчування. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: облаштована окрема кімната, в наявності ліжко, одяг та взуття відповідно до сезону, шафа для речей, засоби особистої гігієни, стіл для навчання, ноутбук, шкільне приладдя. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: Мати - [PERSON] , [INFO] , працює ФОП [PERSON] ; чоловік - [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець; донька - [PERSON] , [INFO] , навчається в КЗ «Лозівський ліцей №11», 10 кл.; син - [PERSON] , [INFO] , навчається в КЗ «Лозівський ліцей №11», 6 кл. Стосунки, традиції в сім`ї: мати та її чоловік піклуються про дітей, про стан їх здоров`я, фінансово утримують. Батько [PERSON] з донькою не спілкується, не приймає участі у її вихованні, не піклується про життя та здоров`я дитини, фінансово не утримує (а.с. 20). Довідкою-розрахунком №104443 від 25.08.2023 року, складеної та підписаної в.о. начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) І. Пушки підтверджується, що згідно виконавчого листа №2-135/09 від 27.05.2009 року, виданого Близнюківським районним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % щомісячно, до досягнення дитиною повноліття борг за період з 01.01.2013 року по 01.08.2023 року складає 118 156, 42 грн. (а.с. 21-22). Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] №10/02.2.01-18-2319, складеним та підписаним 06.05.2024 року заступником голови Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради А. Нагній підтверджуються, що 07.02.2024 року неповнолітня [PERSON] до служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області надала письмову заяву про те, що 15 років батько мешкає окремо, не спілкується з нею, не телефонує, не бере участі у її житті, не цікавиться її здоров`ям та навчанням. Своїм батьком [PERSON] вважає вітчима, який турбується та повністю забезпечує дівчинку. [PERSON] не заперечує проти позбавлення батька [PERSON] батьківських прав. За інформацією сімейного лікаря ФОП [PERSON] , батько [PERSON] жодного разу не супроводжував доньку до лікаря. Мати та вітчим виконують свої обов`язки, рекомендації та призначення лікаря виконують в повному обсязі. 19.03.2024 року спеціалістами служби у справах дітей з гр. [PERSON] проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, взято письмове пояснення. У своїх поясненнях [PERSON] зазначив, що за місцем реєстрації не проживає, фактичну адресу проживання зазначати категорично відмовився, щодо обстеження умов проживання категорично відмовився. Крім того зазначив, що постійного місця роботи не має, а тому не може сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки. Окремо зазначив, що доньку любить. Проте матір дитини чинить їм перешкоди у спілкуванні. Гр. [PERSON] роз`яснено його право звернутися до органу опіки та піклування за фактичним місцем проживання неповнолітньої доньки для визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Останній зазначив, що у найкоротший термін скористається своїм правом, проте станом на 01.05.2024 року своєї обіцянки не виконав. Враховуючи вищевикладене, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 98-100). Письмовими поясненнями гр. [PERSON] від 19.03.2024 року підтверджується, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, місця робити не має. У нього на утриманні перебуває дочка - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що він не має змоги на сплату аліментів на утримання дочки [PERSON] , проте доньку свою любить, хоче брати участь у її вихованні, хоча матір дитини чинить йому перешкоди. Категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Надати доступ для обстеження умов проживання наразі не може, оскільки мешкає у родичів та вони забороняють проти такого обстеження. Фактичну адресу проживання відмовився повідомити. Додатково повідомив, що йому відомо, що в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа щодо позбавлення його батьківських прав (а.с. 100 зворот). Інформацією, наданою відділенням поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за № 45.4/2 від 26.04.2024 року, складеною та підписаною начальником Д. Федотовим підтверджується, що при проведенні перевірки було здійснено вихід за місцем проживання гр. [PERSON] , 1986 року народження, за адресою: [ADDRESS] , але двері квартири ніхто не відчинив. При спілкуванні з сусідами з кв. [ADDRESS] останні повідомили, що приблизно місяць тому сім`я з кв. [ADDRESS] виїжджала з речами та на теперішній час не поверталась. При проведеній перевірці встановити місце знаходження та притягнути до відповідальності гр. [PERSON] не виявилось можливим (а.с. 122). Відповідна до рапорта ДОП СП ВП №4 Криворізького РУП старшого лейтенанта поліції В. Набоких на ім`я начальника ВП №4 Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області Д. Федотову, встановлено, що гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкає понад 4 місяці, його місцезнаходження сусідам не відоме, оскільки спілкування з ним сусіди не підтримували, за місцем мешкання характеризується негативно, зі слів сусідів вживав постійно алкогольні напої. При звірці бази даних ІПС «Цунамі» гр. [PERSON] під слідством, судом, адміністративним наглядом не перебуває, судимостей не має, у розшуку не знаходиться (а.с. 125). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Так, судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням та її розвитком, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що підтверджується матеріалами справи. Письмове заперечення відповідача проти позбавлення його батьківських прав не свідчить про прояв інтересу його до дитини та його бажання належно виконувати обов`язки по вихованню дитини, оскільки відповідач жодних активних дій на зміну ставлення до виховання дитини протягом тривалого часу не вчинив. Навіть знаючи, що в суді розглядається справа про позбавлення його батьківських прав, до суду не прибув. Встановлені судом обставини, що підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім його дитини, фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування їх виконанням. При цьому, така поведінка відповідача на переконання суду, є винною та свідомою. Висновок органу опіки і піклування Саксаганської районної у місті ради №10/02.2.01-18-2319 від 06.05.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] суд вважає обґрунтованим та належно мотивованим, який підтверджує встановлені судом обставини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та можливість позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлені обставини в їх сукупності приводять суд до висновку, що застосування до відповідача крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав щодо дитини забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів. При цьому суд вважає, що саме таке рішення буде відповідати вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції ООН про права дитини та нормам Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.7 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved