Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

03.04.2024 позивач звернулася до суду із позовом до відповідач, у якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на дитину інваліда : [PERSON] , [INFO] , у сумі 6\~500 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з 04.09.1999 по 03.03.2023 вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від такого шлюбу у них народилося троє дітей, двоє з яких повнолітні : [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; одна неповнолітня дитина інвалід [PERSON] . [INFO] . При розірванні шлюбу у неї з відповідачем, була усна домовленість про те, що він бере зобов`язання щомісяця перераховувати по 3\~000 грн. на утримання неповнолітньої дитини інваліда. Вона не заперечувала проти зазначеної суми, хоча чудово розуміла, що її буде замало, враховуючи реалії життя, які склались на той момент. З моменту останньої трансакції (06.01.2024 ) відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань і в добровільному порядку матеріальну допомогу неповнолітній дитині інваліду не надає, хоча продовжує працювати, як і раніше на ПрАТ «Костопільський завод скловиробів» та має стабільний дохід від земельного паю. Вона не працює, так як знаходиться вдома по догляду за дитиною інвалідом, отримує щомісячну соціальну виплату у розмірі 3 2500 грн. Отже не має змоги самостійно утримувати неповнолітню дитину інваліда, оскільки постійно потрібні кошти на придбання дороговартісних ліків для підтримки стабільного стану здоров`я, а також на придбання продуктів харчування, одягу, письмового та навчального приладдя для навчання. 03.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень відносно заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи,\~про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі\~через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. 28.05.2024 від відповідача надійшла заява про часткове визнання позову на електронну адресу суду, однак так є належною, оскільки не містить електронно-цифрового підпису. Відтак, суд таку не приймає до уваги. За таких обставин, з урахуванням положень статей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 06.06.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим повторно Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , а його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5). Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області у справі №564/168/23 шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 13). Згідно посвідчена серії ААБ за №148813, виданого Костопільським УПСЗН Рівненської області 19.02.2009, [PERSON] користується пільгами у зв`язку з наявністю дитини інваліда ( сина [PERSON] ) а.с. 17. Із корінця медичного висновку №95 про дитину інваліда №95 від 15.12.2022, який дійсний до 0512.2024, вбачається визначення захворювань [PERSON] , яке відповідає переліку медичних показань, що дають право на одержання соціальної допомоги для дітей віком до 18 років ( а.с. 20). Позивач вказує, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки її заробіток не може забезпечити належний життєвий рівень. Положеннями\~ст. 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3 196 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання. Згідно з ч. 2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005, дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Згідно із\~статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків. Одночасно мінімальним рекомендованим розміром аліментів є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, 1974 року народження, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів перебування на його утриманні інших утриманців, доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів; відсутність даних про доходи; що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини- інваліда, однак не в такому розмірі, як визначила позивач. Визначення розміру аліменти в сумі 4\~700 грн. щомісячно на утримання дитини -інваліда, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим. Позивач не довела, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у запропонованому нею розмірі. За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 4 700 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду, з 03 квітня 2024 року. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1ст.196 СК України). Крім цього, за заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст.186 СК України). Статтею 185\~СК України також визначено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно із ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved