Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, в якому просить суд: визнати за [PERSON] право на користування кімнатою № [NUMBER] , житловою площею 21,9 кв.м. по [ADDRESS] та зобов`язати Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради прийняти рішення щодо реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.07.1997 року. [PERSON] 14.08.2006 року був виданий ордер на жилу площу в гуртожитку на сім`ю з 4-х осіб, яка складалась із Позивачки. [PERSON] та двох їх синів - на право зайняття квартири з 3-х кімнат житловою площею 52,2 м2 на вул. [ADDRESS] . Пізніше, в 2007 році матері Позивачки, [PERSON] був виданий ордер №17 на жилу площу в гуртожитку, а саме на право зайняття квартири з 1-ї кімнати житловою площею 21,9 м2 на [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері Позивачка вирішила приватизувати кімнату №5 в гуртожитку, ордер на яку видавався на ім`я [PERSON] . Однак, оскільки Позивачка не була зареєстрована разом із матір`ю, вона звернулась до органу реєстрації Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі із заявою про реєстрацію її місця проживання за адресою [ADDRESS] . У задоволенні заяви Позивачці було відмовлено, оскільки відповідно до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, відсутня згода наймача житлового приміщення. До смерті матері Позивачки, [PERSON] , її чоловік [PERSON] та [PERSON] проживали фактично всі разом в одній квартирі під [ADDRESS] . Позивачка постійно була поруч із матір`ю, оскільки з 11.06.2014 року вона була інвалідом І групи «Б» у зв`язку із загальним захворюванням по зору. Станом на сьогодні Позивачка та її чоловік разом проживають в квартирі, в тому числі доглядають за кімнатою № [NUMBER] , іншого житла Позивачка не має. Подружжя оплачують комунальні послуги за всі кімнати секції, що підтверджується квитанціями про оплату за листопад, грудень 2023 року та довідкою №23 про суми, нараховані до сплати комунальними та іншими службами міста за адресою [ADDRESS] станом на 01.01.2024 року. Варто зазначити, що у технічному паспорті кімнат 2,5,6,7 секції [ADDRESS] присутня невідповідність в нумерації кімнати, яка була в користуванні [PERSON] . В примітках в технічному паспорті об`єкта зазначається, що згідно ордера №17 від 05.02.2007 року, кімната №5 в технічному паспорті зазначена як кімната № [NUMBER] , житловою площею 22.4 кв.м., була в користуванні [PERSON] , тому по тексту позовної заяви нумерація кімнати прописана згідно ордера. Враховуючи відмову органу реєстрації Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі Позивачці в реєстрації місця проживання в спірній кімнаті, визнання права користування жилим приміщенням, вирішення спірного питання можливо лише в судовому порядку. Рух по справі Ухвалою Дзержинського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.33). У зв`язку з неявкою сторін, ненаданням відзиву розгляд справи відкладався. Аргументи учасників справи Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності Департаменту, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Від представника відповідача Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради 11 березня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначила, що у випадку звернення за реєстрацією місця проживання особи, у якої відсутні документи на підтвердження її права власності на житло, ордеру, договору оренди, реєстрація місця проживання здійснюється за згодою власника/співвласника житла, наймача та членів його сім`ї. В даному випадку відсутність згоди основного квартиронаймача унеможливлює Департамент на вчинення дій щодо реєстрації місця проживання. Вчинення відповідачем таких дій призведе до порушення існуючого порядку, затвердженого нормативно-правовими актами України. Також зазначила, що до повноважень Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради не належать дії, пов`язані з визнанням права користування житловим приміщенням. Законодавством визначені норми щодо отримання ордеру, договору найму, піднайму житлового приміщення, таким чином позивач має право звернутися до виконкому районної у місті ради щодо отримання права користування житловим приміщенням на загальних нормах. За відсутності врегулювання даного питання у визначених законодавством нормах звернення до суду з даним позовом є передчасним. Враховуючи викладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Від представника позивача адвоката Повалій О.В. 19 березня 2024 року надійшла до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що позивач вважає за можливе просити суд визначити спосіб захисту прав позивача саме зобов`язавши Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради прийняти рішення щодо реєстрації місця проживання позивача в приміщенні, на яке вона просить визнати своє право на користування, що не суперечить загальній спрямованості обставин, викладених в позові та вимог позивача в цій частині. Разом з тим, право на проживання особи у жилому приміщенні автоматично породжує право на реєстрацію. Також зазначила, що той факт, що позивач не втратила право на користування спірним житловим приміщенням, оскільки постійно проживає у спірному житлі, утримує його, сплачує комунальні платежі, а відмова відповідача в її реєстрації за вищевказаною адресою пов`язане саме з фактом відсутності згоди головного наймача, який помер, що в свою чергу підтверджує припинення права особи на житло при постійному проживанні в цьому житлі, а рішення суду про визнання права користування житловим приміщенням відповідно до правил реєстрації місця проживання є підставою для реєстрації особи у спірному житлі, тобто позовні вимоги до Департаменту про зобов`язання зареєструвати місце проживання є похідними, тому позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Від представника позивача адвоката Повалій О.В. 22 травня 2024 року надійшла до суду заява про долучення до справи доказі витяг з протоколу № 9 та відповіді на звернення [PERSON] , с доказами направлення стороні відповідача Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судами Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 1969 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 січня 1980 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу дружина повернула прізвище [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11 липня 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). На підставі тимчасового ордеру № 168 від 14.08.2006 року, виданого начальником УЖКГ виконкому Криворізької міськради балансоутримувачем будинку, [PERSON] та його родині у складі трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , була надана квартира з 3-х кімнат, житловою площею 52,2 кв. м., по [ADDRESS] , кімнати 2,6,7 (а.с.14). Також, на підставі тимчасового ордеру № 17 від 05.02.2007 року, виданого начальником УЖКГ виконкому Криворізької міськради балансоутримувачем будинку, [PERSON] , була надана квартира з 1-ї кімнати, житловою площею 21,9 кв. м., по [ADDRESS] (а.с.15). 09.04.2014 року директор КП «ЖЕО №8» [PERSON] звернувся до голови виконкому Дзержинської районної у місті ради Степанюка С.Д. з листом про внесення змін у договір найму приміщення, яке складається з двох окремих договорів найму: [PERSON] та [PERSON] , щляхом об`єднання в один договір на житлову площу 74,10 кв.м., наймач [PERSON] (а.с.58). [INFO] [PERSON] померла у віці 74 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2016 року (а.с.13). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року визнано [PERSON] недієздатною. Встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] (а.с.19). Згідно листа архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 06.08.2020 року № К-113 в документах архівного фонду «Виконком Дзержинської районної Ради народних депутатів» за 2014 рік відомості щодо зміни в договорі найму приміщення за адресою: [ADDRESS] , кімнати 2,6,7 відсутні (а.с. 58 зворот). Згідно Витягу з протоколу засідання комісії з проведення інвентаризації гуртожитків та забезпечення реалізації житлових прав їх мешканців виконкому Металургійної районної у місті ради від 09.09.2020 року, вирішено відмовити у наданні кімнати № 3 в секції [ADDRESS] в користування [PERSON] (а.с.59). 18 січня 2024 року [PERSON] надала до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі заяву про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). Згідно Акту від 22 січня 2024 року, складеного майстром дільниці ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» за підписами сусідів по вул. Віталія Матусевича, буд. 31 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , 1942 року народження була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] по 23.12.2016 року, [PERSON] зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з ним проживає його дружина [PERSON] з 18.09.2006 року по теперішній час (а.с.18). Згідно Акту від 09 травня 2024 року, складеного майстром дільниці ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» за підписами сусідів по [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , 1942 року народження була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] по 23.12.2016 року, через важкий стан здоров`я за нею здійснювала догляд донька [PERSON] , яка фактично проживала з матір`ю до її смерті (а.с.18). Відповідно до квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON] здійснював оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , сек. 18 (а.с.20-24). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Приписами статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною першою статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. З огляду на вимоги\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною першою\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права (п.1 ч 2\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 2 Житлового кодексу України завданнями житлового законодавства України є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого\~Конституцією України\~права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин. Нормами ст. 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань. Норми ст. 129 ЖК регламентують, що\~на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно до ст. 51 ЖК України, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів місцевих рад, представників громадських об`єднань, трудових колективів. Відповідно до ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду. Згідно з підпунктом 8 п. "б" ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій відноситься до повноважень виконавчих органів міських рад. Ордер видається відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР № 470 від 11.12.84 року. Відповідно до п. 69 Правил на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток № 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Пунктом 70 передбачено, що ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. Згідно із ч. 1 ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. За ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 64 ЖК якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Статтею 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Судом встановлено, що згідно з ордером № 168 від 14.08.2006 року, [PERSON] та його родині у складі трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , була надана квартира з 3-х кімнат, житловою площею 52,2 кв. м., по [ADDRESS] , кімнати 2,6,7. Також, згідно з ордером № 17 від 05.02.2007 року, [PERSON] , була надана квартира з 1-ї кімнати, житловою площею 21,9 кв. м., по [ADDRESS] . Відповідно до Акту від 09 травня 2024 року, складеного майстром дільниці ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» за підписами сусідів по [ADDRESS] [PERSON] , 1942 року народження була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] по 23.12.2016 року, через важкий стан здоров`я за нею здійснювала догляд донька [PERSON] , яка фактично проживала з матір`ю до її смерті. В Постанові Верховного Суду України від 09 березня 2021 року у справі № 565/1499/19 (провадження № 61-12433св20) суд зазначив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному житловому приміщенні, було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача приміщення, або ж дня відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Позивач є єдиною донькою померлої, здійснювала догляд за матір`ю до її смерті, доглядала за нею, виконувала всі обов`язки матері щодо утримання виданої кімнати у гуртожитку та була призначена її опікуном як недієздатної особи. Суд зазначає, що з урахуванням положень ст. 55 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК, ст. 64, 65, 71, 72 ЖК, враховуючи те, що особа, яка на законних підставах вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на користування житловим приміщенням. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2021 року по справі № 200/17337/17. Враховуючи вказані обставини, слід дійти висновку, що позивачка, яка правомірно користується кімнатою у гуртожитку не може бути обмежена у праві на звернення до суду із позовом про визнання за нею права на користування житловим приміщенням. Судом також встановлено, що\~позивач, протягом проживання в спірному житловому приміщенні, сплачує в повному обсязі витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами), виходячи з розміру усієї секції № 18 (кімнати 2,5,6,7), загальною площею 102,6 кв.м. (а.с.26). Станом на час звернення до суду заборгованість стосовно оплати комунальних та експлуатаційних витрат пропорційно усієї площі секції № 18 у позивачів відсутня, про що свідчать квитанції про оплату житлово-комунальних послуг (а.с.20-24). Суд звертає увагу на\~належне виконання позивачем обов`язків користувачів протягом усього періоду проживання, а саме: своєчасна та в повному обсязі сплата комунальних та експлуатаційних послуг. Спору між наймодавцем та позивачами з будь-яких питань не виникало. Крім того, суд приймає до уваги позицію відповідача, який у відзиві не заперечує проти визнання за позивачем права на користування житловим приміщенням. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків. За вищевикладених обставин, зважаючи що викладені позивачем обґрунтування знайшли своє підтвердження в письмових матеріалах справи, суд доходить до висновку, що заява в цій частині підлягає задоволенню. Щодо реєстрації місця проживання [PERSON] у кімнаті № [NUMBER] в секції [ADDRESS] суд зазначає наступне. Орган\~реєстрації - виконавчий\~орган\~сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи (п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» розпорядником інформаційно-комунікаційної системи органу реєстрації та реєстру територіальної громади є орган реєстрації, який забезпечує їх функціонування та призначає адміністратора. Враховуючи викладене, Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради не має повноважень для прийняття рішення щодо реєстрації місця проживання позивача [PERSON] . За таких обставин вимоги адвоката Повалій Олени Василівни, яка діє в інтересах [PERSON] до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання за [PERSON] право на користування кімнатою № [NUMBER] , житловою площею 21,9 кв.м. по [ADDRESS] . На підставі викладеного

Outcome: partial