Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кашпрук О.В., звернулась до суду із позовом до Першої вінницької державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії. Позов мотивовано\~тим,\~що згідно\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~виданого Четвертою\~вінницькою державною\~нотаріальною конторою\~19.10.1994\~р.\~ за\~реєстровим№ 5-1772, [PERSON] , після померлої [INFO] матері - [PERSON] , успадкувала 7/8 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] , належного померлій на підставі Свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Першою вінницькою державою нотаріальною конторою 05 квітня 1984 року за реєстрами: № 4-802, 4-804, зареєстрованих у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 17.04.1984 р. за № 14027. В січні 2024 р. позивач звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала частку житлового будинку за вищевказаною адресою після смерті [INFO] чоловіка - [PERSON] , але отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом лише 3/4 частки спадщини, що складалась з частки житлового будинку. 17.01.2024 р. державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори Сушицька А.О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 90/02-31, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] . В постанові державний нотаріус зазначила, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку спадкового майна після смерті [PERSON] , не видано його сину [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 22.02.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 18.04.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] , та її представник - адвокат Кашпрук О.В., заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задоволити в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві. Судові витрати просили залишити за позивачем. Представник відповідача - Першої вінницької державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні справи поклалась на думку суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки, а [PERSON] був її неповнорідним братом (по батькові) та братом позивачки. [PERSON] ще за її дитинства виїхав до російської федерації, на похорон батька не приїхав, але приїздив у м. Вінницю навесні 1984 року. Після 1984 р. брата ніколи не бачила, свідку нічого не відомо про наявність у померлого брата дружини та дітей. Заслухавши позицію позивача та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.04.1960 року, [INFO] народилась [PERSON] , в графі «батько» - зазначений [PERSON] , в графі «мати» - зазначена [PERSON] (а.с. 43). [INFO] у віці 62 роки помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 1583, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.08.1983 року серії [NUMBER] (а.с. 11). 10 січня 1984 року на підставі заяви, поданої особисто [PERSON] , зареєстрованої за №17 від 10.01.1984 р., про видачу свідоцтва про право про спадщину за законом, була заведена спадкова справа №15/84 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.67). 10.01.1984 р. [PERSON] особисто подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON] , зареєстровану за №19 від 10.01.1984 р. у матеріалах спадкової справи (а.с.68). За №18 від 10.01.1984 р. зареєстрована заява, особисто подана [PERSON] , про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON] (а.с.69). 21.02.1984 року за вхідним номером 68 в матеріалах спадкової справи №15/84 зареєстована заява від [PERSON] , датована 10.02.1984 року, з проханням виділити йому спадщину батька [PERSON] .(а.с.66). 21.02.1984 року за вих. № 84 старший державний нотаріус [PERSON] направив лист гр. [PERSON] , в якому повідомив, що заява про прийняття спадщини після смерті батька прийнята умовно, оскільки вона належним чином не оформлена. [PERSON] було рекомендовано оформити належним чином нову заяву у нотаріальний конторі або селищній раді, надіслати копію свідоцтва про народження та квитанцію відділу зв`язку про дату відправки першої заяви, яка надійшла до нотаріальної контори після закінчення встановленого 6-місячного строку ( а.с.70). 06.04.1984 р. за вих. № 137 старший державний нотаріус [PERSON] направив лист гр. [PERSON] , в якому зазначив, що лист від 21.02.1984 р. помилково направлено за адресою замість Красноярського краю до Краснодарського краю, хоча інші реквізити адреси були зазначені вірно. В листі було знову повідомлено, що надіслана поштою заява оформлена не належним чином і не може бути взята до реалізації, а також надійшла після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини ( а.с.71). 05.04.1984 р. старшим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контри Сердюк Н.М. за реєстровим № 4-802 [PERSON] видано свідоцтво про право власності, як дружині, що пережила чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , на частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] ( а.с.82). 05.04.1984 р. старим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контри Сердюк Н.М. за реєстровим № 4-804 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину з законом після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , на 3/4 частки спадщини, яка складається з частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , в тому числі на 1/2 частку у зв`язку з відмовою від спадщини на її користь дітей померлого: [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві вказано, що на частку спадщини свідоцтво не видано (а.с.83). 19.04.1984 р. за вхідним № 155 в матеріали спадкової справи № 15/84 надійшла заява від [PERSON] , підпис на якій не був засвідчений органом, що вчиняє нотаріальні дії, без надання документів, що запитувались старшим державним нотаріусом Сердюк Н.М.( а.с.72-73). 25 січня 1994 р. у віці 70 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.01.1994 року (а.с.98). До майна померлої Четвертою вінницькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 103/1994. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.12.2001 р., виданого повторно, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , одружились [INFO] , актовий запис 32209, прізвище після одруження обох " [PERSON] " ( а.с.42). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою вінницькою державною нотаріальною конторою 19.10.1994 р. за реєстровим № 5-1772, [PERSON] після померлої [INFO] матері [PERSON] , успадкувала спадщину, в тому числі частку у зв`язку з відмовою від спадщини на її користь дочки померлої [PERSON] , яка складається з 7/8 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] , належного померлій на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Першою вінницькою державою нотаріальною конторою 05 квітня 1984 року за реєстрами: №4-802, 4-804, зареєстрованих у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 17.04.1984 р. за № 14027( а.с.100). Право власності [PERSON] на 7/8 часток житлового будинку по [ADDRESS] зареєстровано 02.12.1994 р. КП "ВООБТІ". [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років внаслідок хронічної легенево-серцевої недостатності, місце смерті с. Почет Абанського району Красноярського краю, актовий запис № 28 від 29.12.1992 р., що підтверджується довідкою про смерть виконавчого комітету Абанської районної ради народних депутатів РРФСР та довідкою Відділу внутрішніх справ виконавчого комітету Абанської районної ради депутатів трудящих Красноярського краю від 04.11.1994 р. ( а.с.12,14). 17.01.2024 р. державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори Сушицька А.О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 90/02-31, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] . З тексту постанови вбачається, що державний нотаріус [PERSON] встановила, що 1/8 (одна восьма) частка спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] належить сину померлого - [PERSON] . В оскаржуваній постанові державний нотаріус Сушицька А.О. не зазначає, яка заява [PERSON] прийнята до розгляду як заява про прийняття спадщини. 12.04.2024 р. до суду надійшли: - лист за підписом завідувачки Державним нотаріальним архівом Вінницької області Болотнової М., де зазначено, що згідно алфавітних книг обліку спадкових справ Четвертої вінницької державної нотаріальної контори за 1993-1994 р.р. спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] не виявлено; - лист за підписом завідувачки Першою вінницькою державною нотаріальною конторою Берещук О.В., в якому повідомлено, що згідно відомостей зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заведена, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру ( а.с.94, 114). Позивачка претендує на спадщину, а саме частку у праві власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] , яку вона прийняла, але не оформила після смерті чоловіка. [PERSON] , померлого [INFO] . У пункті 4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~передбачено, що\~ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. В питанні визначення кола спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] слід керуватися нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, чинними на час відкриття спадщини. Згідно ст.\~548\~ЦК УРСР\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~ прийняття\~спадщини під\~умовою або\~з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК УРСР в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Згідно пункту 121 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 р., заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі. Справжність підписів спадкоємців на цих заявах засвідчується органом, який вчиняє нотаріальні дії. Засвідчувати справжність підпису не потрібно, якщо спадкоємець особисто прибув до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і подав заяву. У цьому випадку державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві і зазначає найменування документа, що посвідчує особу, його номер, дату видачі, найменування установи, яка видала документ, та рік народження спадкоємця. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається державним нотаріусом, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до державної нотаріальної контори. Аналогічні положення встановлені були частинами першою-другою ст. 20 Закону Української РСР «Про державний нотаріат» від 25 грудня 1974 р. Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи №15/84 до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня заява [PERSON] про прийняття спадщини, оформлена відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, норм Закону УРСР "Про державний нотаріат" від 25.12.1974 р. та «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 р. Заяви від гр. [PERSON] , що містяться в матеріалах спадкової справи за вх. № 84 від 21.02.1984 року та вх.№ 155 від 19.04.1984 р. вимогам вищезазначених актів законодавства не відповідають. Суд приходить до переконання, що з матеріалів спадкової справи №15/84 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що за умови відмови від спадщини дочок померлого - [PERSON] та [PERSON] на користь матері, єдиною особою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] . Спадщина після смерті [PERSON] складалась в тому числі з частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (64) (в подальшому 92). [PERSON] оформила права власності на частку у праві власності на вказаний будинок як дружина, що пережила померлого чоловіка, та 3/8 частки у праві власності на вказаний будинок в порядку спадкування після смерті чоловіка. 1/8 частка у праві власності на будинок за адресою: [ADDRESS] (64) (в подальшому 92), яка була прийнята в порядку спадкування [PERSON] , нею була не оформлена за життя. Тлумачення норм статтей 548 (Про право на спадщину), 554 (Прирощення спадкових часток), 560 (Видача свідоцтва про право на спадщину), 561 (Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину) Цивільного кодексу УРСР в редакції на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] , дає підстави для висновку, що позивачка успадкувала частку спадщини, прийняту, але не оформлену її матір`ю після смерті батька позивачки. Судом з матеріалів спадкових справ №15/84 та № 103/94 встановлено відсутність спору про право між спадкоємцями померлих [PERSON] та [PERSON] , відповідач протилежного не доводив. Судом встановлено, що у державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори в січні 2024 р. були відсутні перешкоди для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на1/8 (одну восьму) частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (колишній номер 72) після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] р Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, визначені ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, має особа,\~прав та\~інтересів якої\~стосуються такі\~дії. (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Таке оскарження може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу. Враховуючи викладене,\~оцінивши наявні\~у справі\~докази,\~суд дійшов\~висновку,що\~оскаржувана постанова\~про відмову\~у вчинені\~нотаріальної дії,\~а саме\~відмова у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~не містить\~підстав,\~визначених ст.\~49\~ЦК України,\~а тому\~підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають залишенню за позивачем, враховуючи клопотання позивача та її представника. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved