Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

19.02.2024 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] - громадянкою України та [PERSON] громадянином Лівану, укладений у м. Бейрут, зареєстрований 09.06.2008 за №7129 у м. Бейрут, Ліванська Республіка, про що зроблено відповідний запис №1601 від 14.06.2008. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя складалося добре, але протягом останніх років сімейні стосунки погіршилися, що призвело до постійних сварок та фактичного припинення між нами шлюбних відносин з червня 2017 року. Вважає, що шлюб фактично припинений, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін . Тому просить розірвати шлюб. 18.04.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивачки [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність позивача, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач, будучи двічі повідомленим про розгляд справи через сайт «Судова влада», в судове засідання не з`явився, своїм правом на подачу відзиву не скористався та не надав суду будь яких заяв. Беречи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.06.2008 за №7129 у м. Бейрут, Ліванська Республіка, про що зроблено відповідний запис №1601 від 14.06.2008. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені. Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно з ст. 63 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв.\~Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 р.). Відповідно до\~наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р. №140/5) "Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України. Частиною 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони не оспорюють, що стосунки між ними припинені . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи те, що позивачка разом із відповідачем деякий час разом мешкали за кордоном, уклали шлюб в м. Бейрут, Ліванська Республіка, на сьогоднішній день сторони разом не мешкають, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу без обов`язкового виїзду закордон, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, отже шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved