Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що між сторонами була домовленість щодо утримання і виховання доньки, однак відповідачка не утримує доньку тане піклується про неї, не виконує свої батьківські обов`язки. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася та надіслала до суду заяву у якій визнає позов та просить розглянути справу за її відсутності. Представник \~виконавчого комітету Кельменецької\~селищної ради Дністровського району Чернівецької\~області\~як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився. До суду надійшов висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради № 119 від 17 травня 2024 року, згідно до якого орган опіки та піклування Кельменецької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] з тих підстав, що відповідачка не утримує та не виховує доньку, з грудня 2021 року [PERSON] проживає із батьком та перебуває на його утриманні. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що він проживає у квартирі [ADDRESS] . Понад один рік [PERSON] не живе однією сім?єю із [PERSON] . Свідок не бачив [PERSON] більше року. [PERSON] з донькою живуть в будинку [ADDRESS] , [PERSON] доглядає за своєю донькою, водить її в садок. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що [PERSON] та [PERSON] не живуть однією сім?єю. [PERSON] не відвідує доньку. Дитину утримує [PERSON] . Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданим 27 травня 2020 року. Шлюб між сторонами розірвано. Вказана обставина стверджується копією рішення Кельменецького районного суду від 27 вересня 2022 року по справі №717/1179/22. Відповідачка протягом тривалого часу не бере участі у вихованні своєї доньки [PERSON] , не цікавиться життям дитини та матеріально не утримує. [PERSON] проживає\~з\~своїм батьком [PERSON] в селищі Кельменці Дністровського району Чернівецької області, в квартирі [ADDRESS] . Вказані обставини стверджуються показаннями свідків. Своєю бездіяльністю відповідачка порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідачка порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені\~статтею 150 СК України. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Обставини цієї справи свідчать про злісне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків. Суд враховує, що відповідачка після відкриття провадження у справі не змінила своєї поведінки та не виявляє бажання брати участь в утриманні дитини. Суд враховує відсутність бажання відповідачки відновити спілкування з донькою. Суд вважає, що в даному випадку висновок органу опіки та піклування є обґрунтованим і відповідає інтересам дитини. Зважаючи на характер поведінки відповідачки, суд не вважає можливим відмовляти в позові і попереджувати відповідачку про необхідність зміни ставлення до виховання дитини. Відповідачка не надала суду жодного доказу, який би стверджував її бажання брати участь у вихованні дитини, вчинення нею будь-яких дій з метою спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні та наявність перешкод у виконанні її батьківських обов`язків. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав, слід задовольнити повністю, позбавивши [PERSON] батьківських прав щодо її доньки [PERSON] . В порушення вимог ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що вона на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує\~ її відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України\~ відповідачка [PERSON] зобов`язана утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідачка не надає позивачу матеріальної допомоги\~ на утримання доньки сторін.\~\~ Згідно вимог\~ ст. 181 СК України\~ [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідачки [PERSON] у частці від доходу відповідачки, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачкою, оскільки остання не утримує матеріально свою доньку. При\~ визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2024 рік прожитковий\~ мінімум на\~дітей віком до 6 років складає 2563 гривні. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України\~ мати, батько мають рівні права та обов`язки\~ щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідачка нарівні з позивачем зобов`язана нести витрати на утримання дитини. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги\~ в частині стягнення аліментів, слід задовольнити повністю. Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд також враховує, що у даному випадку позивача, на користь якого ухвалено рішення, в частині позовних вимог про стягнення аліментів, звільнено від сплати судового збору, а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру згідно Закону України „Про судовий збір, на момент звернення позивача до суду із цією позовною заявою, визначено в сумі 1211 гривні 20 копійок. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу, з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 16 квітня 2024 року. Суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1281 гривня 50 копійок, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. ст. 150,155, 164, 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: approved