Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бучанської міської ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Макарчук Григорій Іванович, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, зазначаючи, що [INFO] помер чоловік її бабусі, [PERSON] . [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з бабусею позивача (матір`ю її батька) [PERSON] починаючи з 1986 року та до самої її смерті. Позивач вказує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на нерухоме майно, зокрема: на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку кадастровий номер 3210945600:01:034:0009, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що інша 1/2 частина даного житлового будинку належить їй, на підставі договору дарування частини житлового будинку. Також за договором дарування земельної ділянки у її власність перейшли 0,1100 га земельної ділянки кадастровий номер 3210945600:01:034:0039 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,0229 га земельної ділянки кадастровий номер 3210945600:01:034:0010 для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що набувши у власність 1/2 частину даного будинку та земельну ділянку, вони з чоловіком поступово перевезли до будинку свої речі та деякі меблі, та, починаючи з січня місяця 2008 року стали проживати у ньому разом з її бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . [PERSON] являвся інвалідом І групи, у нього була ампутація культі с/з передпліччя зліва, та ампутація ІІІ, ІV та V пальців правої верхньої кінцівки. Також у нього були діагностовані стенокардія, кардіосклероз та гіпертонічна хвороба. У зв`язку з відсутністю пальців на правій руці та лівої руки до ліктя, він був фізично обмежений у виконанні необхідної роботи по дому та самообслуговуванні, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. [INFO] [PERSON] померла. Позивач вказує, що вона та [PERSON] постійно проживали разом у даному житловому будинку, як одна сім`я. Між ними склались дуже близькі відносини, він ставився до неї як до рідної онуки, власних дітей та онуків у нього не було. Вони спільно користувалися приміщеннями будинку, які за даними технічного паспорту складають одну квартиру, мали спільний бюджет, разом харчувались та планували витрати на спільні потреби. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Макарчука Г.І. із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу до майна померлого за № 8/2022. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Однак, постановою приватного нотаріуса Макарчука Г.І. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки місце реєстрації спадкодавця та її місце реєстрації різні, а тому факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений рішенням суду. У зв`язку з викладеним позивач просить суд: встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 07 січня 2008 року по 10 лютого 2022 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0400 га, кадастровий номер 3210945600:01:034:0009, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 15 травня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання. Також було витребувано від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Макарчука Григорія Івановича копію спадкової справи № 8/2022, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 05\~жовтня 2023\~року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд по суті. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Третя особа приватний нотаріус Бучанського районного округу Київської області Макарчук Г.І. в судове засідання не з`явився, дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Допитана в судовому засіданні 08.02.2024 року свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки, підтвердила, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року проживала [PERSON] однією сім`єю разом з бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] .. Вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та вели спільне господарство, разом вирощували овочі в теплиці, відремонтували дах будинку та утеплили його. [PERSON] мав інвалідність І групи та позивач піклувалася про нього і доглядала, між ними завжди були добрі стосунки. Допитана в судовому засіданні 08.02.2024 року свідок [PERSON] , яка також є сусідкою позивачки, пояснила, що [PERSON] стала проживати разом з бабусею [PERSON] та [PERSON] починаючи з зими 2008 року. Він був інвалідом І групи і вона виконувала усі роботи по дому та доглядала його. Він відносився до неї як до рідної онуки, своїх дітей та онуків у нього не було. За час спільного проживання в будинку був зроблений косметичний ремонт, вони придбали меблі та побутову техніку. Позивач супроводжувала [PERSON] до реабілітаційних центрів. Похованням також займалась вона і тепер доглядає за могилою. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників та покази свідків, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження батька позивача (сина [PERSON] ) [PERSON] серії [NUMBER] від 08.01.1957 р., копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 19.01.1980 р., копією свідоцтва про одруження позивача серії [NUMBER] від 12.06.1999 року, після одруження позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу мерії [NUMBER] від 01.10.1986 року, [PERSON] з 01.10.1986 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.02.2022 року, актовий запис № 247. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2018 року, виданого виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області. За померлим відкрилася спадщина на нерухоме майно: 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку кадастровий номер 3210945600:01:034:0009 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини, крім позивача [PERSON] ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Будинок за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.1999 р. на 12/30 зазначеного будинку з відповідними частинами надвірних будівель, зареєстрованому в реєстрі за № 3-404, посвідченого державним нотаріусом Запісочною О.А., копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2002 р. на 12/30 зазначеного будинку з відповідною частиною надвірних будівель, зареєстрованому в реєстрі за № 1101, посвідченого державним нотаріусом Запісочною О.А., копією рішення Ірпінського суду від 05.07.2004 р., яким визнано за [PERSON] право власності на 1/5 зазначеного будинку. У подальшому [PERSON] подарував 1/2 частину житлового будинку позивачу [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд від 30.08.2007 року за реєстровим № 3-1889, посвідченого державним нотаріусом Задорожньою М.Є. Також [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,1729 га (3210945600:01:034:0009 площею 0,1500 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 3210945600:01:034:0010 площею 0,0229 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 445737 від 31.08.2005 року та копією плану меж земельної ділянки. У подальшому [PERSON] подарував позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 0,0229 га кадастровий номер 3210945600:01:034:0010 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,1100 га кадастровий номер 3210945600:01:034:0039 з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд від земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер 3210945600:01:034:0009 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування земельної ділянки від 30.08.2007 року за реєстровим № 3-1892, посвідченого державним нотаріусом Задорожньою М.Є., копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 246606 від 18.12.2008 року, копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 246607 від 18.12.2008 року. Тож, після дарування у власності [PERSON] залишилась земельна ділянка площею 0,0400 га кадастровий номер 3210945600:01:034:0009 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3201010352022 від 26.08.2022 року. Судом встановлено, що [PERSON] , починаючи з січня 2008 року постійно проживала разом з [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, несли спільні витрати по утриманню житла та мали спільний бюджет, що підтверджується показами свідків, а також копією акта депутата Бучанської міської ради Хрокало В.О. від 07.02.2023 року, де зазначено, що [PERSON] разом зі своїм чоловіком переїхала до будинку, де стала проживати однією сім`єю з [PERSON] (вітчимом її батька) та його дружиною, [PERSON] , яка є її бабусею по батьку. Зі слів свідків та при обстеженні умов проживання за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , починаючи з січня 2008 року постійно проживала в будинку, доглядала за [PERSON] , який був інвалідом І групи (що підтверджується копією безтермінового посвідчення серії [NUMBER] від 09.10.2006 року), оскільки він потребував сторонньої допомоги, разом вели спільне господарство, та проживали разом з ним по день його смерті. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його похованням займалась [PERSON] , яка взяла на себе усі витрати з організації поховання. Наявність спільного побуту підтверджують також інші письмові докази по справі. Після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Макарчука Г.І. із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу за № 8/2022. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] на час розгляду справи не встановлено. Постановою приватного нотаріуса Макарчука Г.І. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки місце реєстрації спадкодавця та її місце реєстрації різні. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Положенням абзацу 1 ч. 2 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 21 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3\~Сімейного кодексу\~України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264\~ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі № 554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі № 711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі № 127/25053/17. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надані суду докази в сукупності свідчать про спільне проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 07 січня 2008 року по день його смерті [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що позивачка набула право на спадкування після [PERSON] в порядку ст. 1294 ЦК України, а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved