Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якій просив встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Яськове Менського району Чернігівської області, Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0095908, виданого 26 листопада 1996 року на ім`я « [PERSON] » на підставі рішення Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року №246, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 грудня 1996 року за № 1050, та визнати за ним (позивачем) право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності пайового фонду КСП ім. Леніна с. Ленінівка Менського району Чернігівської області, розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало померлій [INFO] [PERSON] .. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] .. Позивач, як спадкоємець за заповітом, в розумінні ст.549 ЦК УРСР, прийняв спадщину після померлої [PERSON] , оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, та звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю [PERSON] , проте у його видачі нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) та розбіжностями наявними у правовстановлюючих документах, а саме у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище власника права на земельну частку (пай) зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] », у зв`язку з чим він позбавлений реалізувати свої майнові права та змушений за захистом своїх прав звернутись до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14 травня 2024 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 31 травня 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки з його обов`язковою участю суду не надав. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, письмових пояснень щодо позову, клопотань про розгляд справи тільки з його обов`язковою участю суду не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. ІV.\~Фактичні обставини\~встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. За правилами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вiдповiдно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] в с. Яськове Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно з довідкою №26 від 21 січня 2021 року, виданою Сахнівським старостинським округом Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] з 1953 року до 27 березня 1997 року була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , виписана у зв`язку зі смертю. За вказаною адресою на день смерті була зареєстрована та проживала одна (а.с.12). Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчому комітету Ленінівськохї сільської ради Менського району Чернігівської області Вовк В.Л. 22 листопада 1991 та зареєстрованого в реєстрі за №71, вбачається, що за життя [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] (а.с.8). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2023 року, яке набрало законної сили 18 грудня 2023 року, встановлено факт, що заповіт від 22 листопада 1991 року, складений та посвідчений секретарем виконавчого комітету Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №71, належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановлено факт прийняття [PERSON] , [INFO] , спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.36-38). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №9/2024, заведеної за заявою [PERSON] , остання, діючи від імені [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Позігун А.М. із заявою про видачу її довірителю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №37/02-31 від 22 березня 2024 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Леніна (село Ленівка Менського району Чернігівської області) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно, виданого на ім`я спадкодавця [PERSON] (а.с.15). Згідно з копією Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0095908, виданого 26 листопада 1996 року на підставі рішення Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року №246, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 грудня 1996 року за №1050, [PERSON] , яка проживає в с. Яськово Менського району Чернігівської області, як члену колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна с. Ленінівка Менського району Чернігівської області, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, розміром 4,40 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 10). Відсутність правовстановлюючого документу, а саме оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), який би підтверджував належність його спадкодавцю, та наявність розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця у копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0095908, який виданий на ім`я [PERSON] , та у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 28 березня 1997 року, згідно з яким [INFO] померла [PERSON] , позбавляє можливості позивача оформити спадщину після померлої [PERSON] на право на земельну частку (пай). Підтвердженням того, що вищевказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай), дійсно належав померлій [INFO] [PERSON] є наступне. За повідомленням Відділу 2 управління у Корюківському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №Р-30/0-0.30-31/347-21 від 24 вересня 2021 року [PERSON] є власником Сертифікату на право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «ім. Леніна» с. Сахнівка (раніше с. Леніна) Менського району Чернігівської області, розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, серії ЧН №0095908, який був виданий на підставі рішення Менської районної державної адміністрації №246 від 07 серпня 1996 року і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1050 від 05 грудня 1996 року, на території Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області. На ім`я [PERSON] взамін вказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай) Державні акти на право власності на земельні ділянки не видавались (а.с.11). На ім`я [PERSON] , проживаючої в с. Яськово, було видано Сертифікат серії ЧН №0095908 на право на земельну частку (пай), площею 4,40 в умовних кадастрових гектарах, яке перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «ім. Леніна» с. Ленінівка Менського району Чернігівської області, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1050. У Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Менською районною державною адміністрацією, мається відмітка про смерть [PERSON] з посиланням на свідоцтво про смерть [NUMBER] від 28 березня 1997 року (а.с.62,63). Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , наданими в судовому засіданні, підтверджується те, що [PERSON] працювала у КСП ім Леніна в с. Ленінівка та мала право на земельну частку (пай). Зокрема, свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що з 1986 року та з 1990 року відповідно [PERSON] працювала, а [PERSON] на даний час працює медичним працівником ФАПу в с. Ленінівка, яким обслуговувалося і с. Яськове, а тому добре знали жительку цього села [PERSON] , яка проживала одна, працювала у колгоспі ім. Леніна с. Ленінівка різноробочою, в зв`язку з чим отримала право на земельну частку (пай). Вони (свідки) були присутні під час проведення зборів членів КСП ім. Леніна с. Ленінівка, особисто бачили списки громадян - членів цього колективного сільськогосподарського підприємства, до яких була включена і [PERSON] , жителька с. Яськове Менського району Чернігівської області, як така, що мала право на земельну частку (пай). Прізвище [PERSON] писали в документах по-різному, як « [PERSON] », так і « [PERSON] », однак зазначили, що у с. Яськове була лише одна особа з таким прізвищем, іменем та по батькові. Позивач у справі [PERSON] є племінником [PERSON] , саме він здійснював догляд за нею, оскільки [PERSON] своїх дітей не мала, здійснював її поховання, після її смерті продовжував доглядати за її будинком, обробляти город. Довідкою Сахнівського старостинського округу Березнянської селищної ради Чернігівської області №378 від 13 травня 2024 року також підтверджується факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0095908 померлій [INFO] в с. Яськове Менського району Чернігівської області [PERSON] . Відповідно до експертного висновку №056/1099-а від 23 вересня 2021 року, наданого Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», українські записи прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах, наданих для експертизи (у свідоцтві про смерть запис [PERSON] , у заповіті та у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) записи [PERSON] ) є ідентичними. Розбіжності в записах зумовлені фіксацією в різних документах форм імені по батькові, утворених від варіантів особового імені: офіційно-документального [PERSON] та розмовного [PERSON] , документального [PERSON] , що є базовою основою прізвища [PERSON] , та розмовним імені [PERSON] , що може бути мотивантом прізвища [PERSON] . Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані представником позивача докази, а також те, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом, аніж в судовому порядку, вирішити питання про належність померлій [PERSON] правовстановлюючого документу, суд вважає можливим встановити факт належності Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0095908, виданого 26 листопада 1996 року на підставі рішення Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року №346, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 грудня 1996 за №1050, на ім`я « [PERSON] » - [PERSON] , померлій [INFO] в с. Яськове Менського району Чернігівської області. Таким чином, до складу спадщини після померлої [PERSON] входило також і право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0095908. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила книги шостої цивільного Кодексу, але оскільки, відповідно до закону, який діяв до 1 січня 2004 року, спадкоємці визнавались такими, що прийняли спадщину у випадку вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК України 1963 року, тому застосовуються як норми ЦК України 1963 року, так і норми ЦК нині чинного. Відповідно до ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як таким, що входять та і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним або іншим громадським організаціям. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.23 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи документально підтверджено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , вступив у володіння та управління спадковим майном, після смерті спадкодавця доглядав за її будинком, сплачував страхові платежі, в його користування перейшли особисті речі померлої. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.11 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Позивач, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) позбавлений можливості реалізувати спадкове право шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] та визнання за ним права на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «ім. Леніна» с. Ленінівка Менського району Чернігівської області, розміром 4,40 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0095908, виданим на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Менської районної державної адміністрації №246 від 07 серпня 1996 року і зареєстрованого 05 грудня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1050, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved