Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

25.04.2024 до Вишгородського районного суду Київської області, надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, що зареєстрований 21.11.2018 виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №5, а також стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. В обґрунтування позовної заяви, зазначено, що 21.11.2018 між позивачем та відповідачем виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, зареєстровано шлюб, актовий запис №5. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У позові зазначено, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності та обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні, разом не проживають як подружжя з серпня 2023 року. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, зважаючи, що позивач з відповідачем разом не проживають та не ведуть спільне господарство, між ними відсутнє почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, тому відновлення шлюбних відносин є неможливим. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 09:15 06.06.2024, про що повідомлено сторін у встановленому законом порядку. 06.06.2024 до суду, позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо судових витрат просить не стягувати з відповідача. 06.06.2024 до суду, відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання, призначене на 06.06.2024 року, сторони не з`явились. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує наявність у матеріалах справи заяви позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали\~справи,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~обставини справи,\~оцінивши докази\~на підтвердження\~таких обставин\~у їх\~сукупності,\~судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] з 21.11.2018 перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Перебуваючи у шлюбі, у позивача з відповідачем народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач та це визнається відповідачем, спільне подружнє життя у них не склалося, у зв`язку із втратою почуття любові, поваги та відсутністю взаєморозуміння з відповідачем, а також те, що спільного господарства не ведуть, та проживають окремо, позивач переконана, що подальше спільне життя і збереженням шлюбу неможливе. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористалася наданим правом та звернулася до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач, подаючи позовну заяву до суду, сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, однак згідно поданої до суду заяви від 06.06.2024, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved