Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

17.05.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 24.11.2021 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сторони не підтримують шлюбні відносини. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони мають різні погляди на подружнє життя, втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, перестали бути родиною, шлюб між ними є лише формальним. За таких обставин позивачка прийшла до висновку, що сім`я розпалася і шлюб необхідно розірвати. Ухвалою судді Самойленко Л.М. від 21.03.2024 справу прийнято до свого провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи по суті в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.05.2024 заяву позивачки [PERSON] про залишення без розгляду позовної вимоги щодо визначення місця проживання доньки задоволено. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 28.05.2024 року направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 28.05.2024 року телефонограмою повідомив суд, що позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу у підготовчому судовому засіданні у його відсутності. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи ту обставину, що відповідач заперечень проти позову не має, даний позов визнає, визнання позову не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2021 року у Баранівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2021 (а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.05.2022 року (а.с. 8). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки буде шкодити їх інтересам. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивачка ухвалою суду від 21.03.2024 року звільнена від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути із відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved