Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначає, що між відповідачем та ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТРУМ" (далі - первісний кредитор) 06.03.2023 було укладено кредитний договір № 09837-03/2023. 26.09.2023 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 26092023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 09837-03/2023. Таким чином, позивач має право вимоги до відповідача. У зв`язку із непогашенням отриманого кредиту відповідачем, заборгованість [PERSON] на момент подання позову до суду за вищевказаним договором становить 10480,00 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн; заборгованості за відсотками - 5480,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість в повному обсязі, а також судові витрати. 27.03.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками отримано 29.03.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 18.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що позовні вимоги не визнає, просить у їх задоволенні відмовити. Свою позицію обгрунтував тим, що він не отримував від позивача та первісного кредитора повідомлення про відступлення права вимоги, у зв`язку із чим у нього немає зобов`язань перед ТОВ "ФК "ЄАПБ"; відсотки за користування вищевазаним кредитом нараховані поза межами строку кредитування, який згідно кредитного договору становить 25 дні, тому вони в такому розмірі не можуть бути стягнуті із нього на користь позивача; останнім не долучено до матеріалів справи жодних фінансових документів щодо зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника; судовий збір за цим позовом не може бути стягнутий із відповідача повністю, оскільки позов не підлягає задоволенню в повному об`ємі. 30.04.2024 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача заперечила обставини, викладені відповідачем, як необгрунтовані та недоведені. Звертає увагу суду на те, що кредитний договір № 09837-03/2023 від 06.03.2023 між первісним кредитором та відповідачем був укладений за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] , що вказаний ним при укладенні договору. Наголошує на тому, що для укладення договорів в електронному вигляді необхідні дані вносяться шляхом заповнення відповідних форм на сайті первісного кредитора позивальником власноруч, укладення додаткової угоди до договору без заповнення заявки клієнтом неможливе, а отже позивачем доведено факт укладення між відповідачем та первісним кредитором як кредитного договору, так і додаткових угод до нього в електронній формі. Невизнання цих фактів з боку відповідача є наслідком ухилення його від виконання зобов`язань, що виникли згідно умов кредитного договору. Відповідачем кредитні кошти отримано шляхом безготівкового перерахунку на належну йому банківську картку, про що мається підтвердження від сервісу онлайн платежів IPAY.ua і позивач не може надати інформацію щодо їх зарахування на його банківських рахунок, оскільки така інформація становить банківську таємницю і може бути надана лише на виконання відповідної ухвали суду. Щодо неотримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги по вказаному кредитному договору, то цим договором, укладеним між первісним кредитором та позивачем, така вимога не ставиться. Відповідач же в свою чергу не надав суду доказів погашення кредитної заборгованості первісному позикодавцю. Договір факторингу укладений між стронами правомірно, на підтвердження чого до позову додано відповідні докази. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, представник позивача зазначає, що згідно умов вищевказаного договору передбачено, що відсотки нараховуються за весь період користування кредитними коштами до моменту повного погашення заборгованості, тобто їх розрахунок здійснений правильно і вони підлягають стягненню із відповідача. Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін по справі, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив таке. Між відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТРУМ" (далі - первісний кредитор) 06.03.2023 було укладено кредитний договір № 09837-03/2023, що підтверджується копією цього договору /а.с. 5-8/ та графіку платежів до нього /а.с. 9/. Відповідно до умов договору, кредитор надав, а відповідач отримав 5000,00 грн кредитних коштів на строк 25 днів, тобто до 30.03.2023. За користування кредитом нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 912,5 % річних, що становить 2,50 % від суми кредиту за добу і нараховується на фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Загальна орієнтовна вартість кредиту становить 8125,00 грн, з яких 5000,00 грн - тіло кредиту, 3125,00 грн - відсотки за користування ним /а.с. 10/. Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3175. Відповідно до копії повідомлення сервісу онлайн платежів IPAY.ua /а.с. 62/ 06.03.203 о 21:15:07 кошти в сумі 5000,00 грн зараховані на картку [NUMBER] , номер якої відповідачє номеру, зазначеному у кредитному договорі № 09837-03/2023 у розділі, де вказані дані клієнта - [PERSON] /а.с. 8/. Згідно додаткової угоди від 04.04.2023 до договору № 09837-03/2023 від 06.03.2023 сторони домовилися, що у зв`язку із неможливістю виконання позичальником [PERSON] умов договору та на підставі заявки останнього від 04.04.2023 на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, продовжено строк, на який був наданий кредит за вищевказаним договором на 10 днів, тобто до 13.04.2023, таким чином сума відсотків за користування кредитом становить 2750,00 грн, загальна заборгованість - 7750,00 грн /ас. 11/. Згідно додаткової угоди від 21.04.2023 до договору № 09837-03/2023 від 06.03.2023 сторони домовилися, що у зв`язку із неможливістю виконання позичальником [PERSON] умов договору та на підставі заявки останнього від 21.04.2023 на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, продовжено строк, на який був наданий кредит за вищевказаним договором на 10 днів, тобто до 30.04.2023, таким чином сума відсотків за користування кредитом становить 3625,00 грн, загальна заборгованість - 8625,00 грн /а.с. 13/. Згідно додаткової угоди від 22.04.2023 до договору № 09837-03/2023 від 06.03.2023 сторони домовилися, що у зв`язку із неможливістю виконання позичальником [PERSON] умов договору та на підставі заявки останнього від 22.04.2023 на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, продовжено строк, на який був наданий кредит за вищевказаним договором на 10 днів, тобто до 01.05.2023, таким чином сума відсотків за користування кредитом становить 3750,00 грн, загальна заборгованість - 8750,00 грн /а.с. 14/. Отже, строк дії кредитного договору було продовжено востаннє 22.04.2023 на 10 днів, тобто до 01.05.2023 включно з нарахуванням процентів за користування кредитом щодоби в розмірі 2,50 % від розміру тіла кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 09837-03/2023 від 06.03.2023, за період з 06.03.2023 по 25.09.2023 станом на 25.09.2023 заборгованість відповідача перед первісним кредитором становить 5000,00 грн основного боргу та 5480,00 грн відсотків за користування кредитними коштами /а.с. 91-96/. Згідно вищевказаного розрахунку нарахування відсотків за користування кредитом первісним відповідачем здійснювалося до 31.07.2023, після чого зупинено нарахування відсотків, інших нарахувань (пені, штрафу тощо) не здійснювалося. 26.09.2023 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 26092023 /а.с. 16-17/, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 09837-03/2023 від 06.03.2023 щодо боржника [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 10480,00 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн; заборгованості за відсотками - 5480,00 грн, що підтверджується копією вказаного договору факторингу та Витягу з реєстру боржників до цього договору /а.с. 19/. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 09837-03/2023 за період з 26.09.2023 по 29.02.2024 заборгованість боржника [PERSON] не погашена та становить 10480,00 грн. Судові витрати, понесені позивачем, становлять 3028,00 грн сплаченого судового збору та 1514,00 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2\~ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1-2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Указаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає доведеними факти як підписання договору № 09837-03/2023 від 06.03.2023 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та відповідачем [PERSON] в електронній формі, так і набуття права вимоги позивачем ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до відповідача за цим договором, оскільки це доведено письмовими доказами, що маються в матеріалах справи, зокрема, договором факторингу, актом прийому-передачі реєстру боржників, витягом із реєстру боржників. Відповідачем належних доказів протилежного суду не надано. Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо ненадання позивачем доказів отримання позичальником коштів за цим кредитним договором, оскільки у відзиві, наданому [PERSON] , останнім не оспорюється факт укладення цього договору, а лише вказано, що відповідач не згоден із розміром заборгованості, яка визначена позивачем. Крім того, на підтвердження перерахування на картку позичальника первісним кредитором коштів в сумі 5000,00 грн в матеріалах справи мається належним чином завірена копія повідомлення від сервісу онлайн платежів IPAY.ua щодо здійснення такої транзакції. Суд контстатує, що відповідачем [PERSON] окрім підписання кредитного договору 06.03.2023 за допомогою електронного підпису з використанням одноразового електронного ідентифікатору, було підписано і додаткові угоди від 04.04.2023, 21.04.2023, 22.04.2023, за наслідком чого строк дії кредитного договору було продовжено востаннє 22.04.2023 на 10 днів, тобто до 01.05.2023 включно з нарахуванням процентів за користування кредитом щодобово в розмірі 2,50 % від розміру тіла кредиту. Із вказаних угод вбачається, що щоразу, укладаючи додаткову угоду, позичальник [PERSON] вносив на рахунок кредитора суму в розмірі, що була необхідна для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до п.4 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які є невід`ємною частиною договору, який він підписав 06.03.2023. На переконання суду, первісним кредитором правильно зараховано ці суми та позивачем доведено їх призначення як погашення відсотків за користування кредитом, виходячи із умов договору. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не отримував від позивача повідомлень про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. В свою чергу відповідачем не доведено того, що він сплачував заборгованість за договором позики первісному або ж новому кредитору. Такий висновок суду базується на висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за договорами позики відповідач належним чином не виконав, у передбачені договором строки суму позики та відсотки за користування нею позичальнику не сплатив. Таким чином, суд встановив, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредитів відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до таких висновків. Відповідно до умов договору № 09837-03/2023 від 06.03.2023 та додаткових угод до нього, кредитор надав, а відповідач 06.03.2023 отримав 5000,00 грн на строк до 01.05.2023. За користування кредитом в період з 06.03.2023 по 01.05.2023 йому нараховано відсотки за ставкою 2,50% щодоби. Додатковою угодою від 22.04.2023 визначено, що сума відсотків за користування вказаним кредитом становить 3750,00 грн, загальна заборгованість - 8750,00 грн /а.с. 14/. Таким чином, відсотки за користування кредитом за період з 06.03.2023 по 01.05.2023 складають 3750,00 грн. Щодо решти суми нарахованих позивачем відсотків за користування вищевказаним кредитом, суд зазначає таке. У відповіді на відзив представником позивача надано до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 09837-03/2023 від 06.03.2023 у вигляді таблиці, з якого вбачається, що відсотки за цим кредитним договором нараховані позивачем поза межами строку дії договору. При цьому розрахунок, наданий позивачем, належним чином не завірений (не підписаний) відповідним представником первісного кредитора чи позивача, в результаті чого суд позбавлений можливості прийняти його як належний та допустимий доказ. Іншого ж розрахунку заборгованості по договору про надання фінансового кредиту № 09837-03/2023\~від 06.03.2023 матеріали справи не містять. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд, беручи до уваги надані докази, закрема додаткову угоду від 22.04.2023, здійснюючи власні розрахунки в межах строку дії цього договору прийшов до переконання, що відповідач повинен сплатити позивачу 3750,00 грн нарахованих відсотків за час строку дії договору, в іншій же частині позовні вимоги про стягнення відсотків слід залишити без задоволення. Отже, із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором № 09837-03/2023 від 06.03.2023 в загальному розмірі 8750,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі позивачем сплачено 3028,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 61456 від 05.03.2024. Вказані позивачем судові витрати в сумі 1514,00 грн, що пов`язані з з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцем знаходження, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачем не доведені, а отже стягненню із відповідача не підлягають. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 83,49% сплаченого позивачем судового збору, тобто 2528,08 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial