Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Адвокат Тіцька О.М., яка дії в інтересах позивачки [PERSON] , звернулась в суд з позовом, вимоги якого уточнила 10.05.2024 року, до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 0,656 га (0,2004 га та 0,4559 га), що розташовані на території с. Пужники Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця, в нотаріальному порядку позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, представник позивачки просила суд витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. копію спадкової справи № 286/2023. 07.05.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославську Н.В. надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи № 286/2023, у разі її відкриття, та витяг\~про реєстрацію\~в спадковому\~реєстрі спадкової\~справи,\~зокрема щодо\~майна: [PERSON] , померлого [INFO] , останнє місце проживання якого було с. Пужники Івано-Франківського району Івано-Франківської області.\~ В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Тіцька О.М. не з`явились, однак представник позивачки подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі та без участі її довірительки. Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Відповідно до положень\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з п. 2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства,\~сільськогосподарського кооперативу,\~сільськогосподарського \~ акціонерного\~ товариства,\~ в\~тому числі\~пенсіонери,\~ які\~раніше працювали\~в ньому\~і залишаються\~членами зазначеного\~ \~ підприємства,\~ \~ кооперативу,\~ \~товариства,\~відповідно до\~списку,\~ що\~додається до\~державного \~акта \~на \~право колективної\~власності на\~землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Судом встановлено, що рішенням Пужниківської сільської Ради народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області від 31.10.1995 року було затверджено матеріали паювання землі для видачі сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки; вирішено передати землі, які призначені для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 539,7 га з середньою оцінкою 42,2 балів на території Пужниківської сільської Ради народних депутатів безоплатно, у приватну власність громадянам в межах середньої земельної частки без визначення меж ділянок в натурі, згідно з додатком № 1; вирішено видати разом з госпрозрахунковим виробничим бюро при Тлумацькому відділі земельних ресурсів громадянам, які працюють в сільському господарства і пенсіонерам, які раніше працювали в сільському господарстві і проживають в сільській місцевості, що включені до списку, Сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки та зареєструвати їх у книзі записів (реєстрації) Сертифікатів (а.с. 19). До вказаного рішення долучено копію списку громадян, які мають право на приватизацію земель, до якого включено [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії Державного акту на право колективної власності на землю серії ІФ № 001413 від 29.12.1999 року рішенням Тлумацької районної Ради народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області від 09.12.1999 року передано спілці пайовиків «Колос», с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, у колективну власність 541,2 га землі в межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16-18). З копії книги реєстрації державних актів на право власності на землю громадян на території сільської ради за 15.12.2003 року встановлено, що на ім`я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 020144 від 15.12.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 308, відповідно до якого він є власником земельної ділянки загальною площею 0,656 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пужниківської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, до складу якої входять дві земельні ділянки площами: 0,2004 га (кадастровий номер: 2625688001:07:002:0077) та 0,4559 га (кадастровий номер: 2625688001:01:001:0008) (а.с. 11, 21-22). Відповідно до копії свідоцтва про одруження 29.12.1962 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (позивачка) та після реєстрації шлюбу останній було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Згідно словника власних імен людей одними й тими ж іменами вважаються: « [PERSON] » та « [PERSON] », а також « [PERSON] » та « [PERSON] ». Також згідно виписки з погосподарської книги по с. Пужники Івано-Франківського району Івано-Франківської області за період з 1961 по 2003 роки по [ADDRESS] значився колгоспний двір, у якому проживали Польовий [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (позивачка), [INFO] (а.с. 65). [INFO] [PERSON] (чоловік) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживала разом з спадкодавцем до дня його смерті, вела з ним спільне господарство та проводила його похорон, що підтверджується копією довідки Пужниківського старостинського округу № 10 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 197 від 09.10.2023 року (а.с. 50). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 286/2023 від 12.10.2023 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (чоловік) (а.с. 47-56), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині, немає. Однак позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] на земельну ділянку в цілому, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно був виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. за № 488/02-31 від 19.10.2023 року (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про власність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Стаття 126 ЗК України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) передбачає, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Отже [PERSON] (позивачка), будучи належним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкові земельні ділянки на своє ім`я в нотаріальному порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), ст.ст. 12, 14 Закону України «Про власність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин),

Outcome: approved