Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія "Ріальто", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №25074 від 14.12.2021 року. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинений з порушенням умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, а також зазначає, що сума заборгованості, яка вказана у виконавчому написі не є безспірною. Крім того, позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] Міністерства оборони України і відповідно до вимог ЗУ «Про споживче кредитування» кредиторам заборонено стягувати прострочені борги з військовослужбовців, які проходять військову службу на території України. За таких обставин, просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2024 було відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 12.04.2024 року відповідач ТОВ «Фінансова компанія "Ріальто" надіслали відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . В своїх запереченнях зазначають, що 26.08.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія "Ріальто" було укладено договір відступлення права вимоги №26/08/2021-Р/М, відповідно до умов якого до них перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №190607-6566-3 від 07.06.2019, а саме [PERSON] . В зв`язку з невиконання [PERSON] умов кредитного договору, вони були змушені звернутися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. для вчинення виконавчого напису на суму заборгованості станом на 11.04.2024 у розмірі 17\~650,00 грн. в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту 13950,00 грн. Станом на 04.11.2019 нарахування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості тобто у них були всі обгрунтовані підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису у кредитному договорі. На підтвердження зазначених обставин, надали суду кредитний договір №190607-6566-3 від 07.06.2019 (а.с.37-40), розрахунок заборгованості (а.с.42), договір про відступлення права вимоги №26/08/2021-Р/М від 26.08.2021 (а.с.43-47). \~ \~ \~ \~ Розгляд справи просять проводити у відсутність представника. Представник позивача Рогозенко О.В. адвокат О. Огородник в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують повністю і просять їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія "Ріальто" в судове засідання не з`явився, У поданому відзиві просили розгляд справи проводити без участі представника, в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна в судовезасідання не зявилася, про день час та місце розгляду справи булла належним чином повідомлена. До суду повернулися конверти з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 14 грудня 2021 приватним нотарусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис №25074, щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», невиплачену в строк грошові кошти: суми заборгованості у розмірі 17\~650,00 грн. в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту 13950,00 грн., які є боргом за договором №190607-6566-3 від 07.06.2019 На підставі вказаного виконавчого напису, 03.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Шибінською Ю.О. відкрито виконавче провадження ВП №68477849. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Отже, оскільки у судовому порядку вказану вище постанову від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Даний висновок відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі №910/10374/17. Тобто, виконавчий напис було вчинено 14 грудня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Як установлено судом, підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису став договір, укладений за договором №190607-6566-3 від 07.06.2019, укладений між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» ідентифікаційний номер юридичної особи 41146462, правонаступником всіх прав та обов`язків за Договором відступлення права вимоги №26/08/2021-Р/М від 26.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РІАЛЬТО» та [PERSON] . Разом з тим, цей договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Щодо безспірності суми заборгованості, то суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За змістом статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі №201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі №285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім цього, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом встановлено, що позивач заперечує суму заборгованості, період стягнення та умови. Таким чином, грошова вимога стягувача не є безспірною, а тому підстави для її стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса були відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи ту обставину що позивач звільнений від сплати судового збору за звернення з позовом до суду, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на відповідний рахунок підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved