Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

10.01.2024 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 02.03.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №134734-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ « Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 02.03.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №134734-КС-003 про надання кредиту. 02.03.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №134734-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G7982, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено (відправлено). Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 64000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.91891422 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 64 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у відповідача станом на 03.01.2024 утворилась заборгованість за договором №134734-КС-003 в розмірі 83 351,32 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 18 515,19 грн, сума прострочених платежів по процентах - 64 836,13 грн, сума прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №134734-КС-003 про надання кредиту від 02.03.2021 в розмірі 83 351,32 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 12.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 19.03.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Ткаченка Костянтина Дмитровича про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву. Клопотання мотивоване тим, що він є представника відповідач [PERSON] , яка починаючи з 27.01.2020 перебуває за кордоном. Копію позовної заяви з додатками представником відповідача було отримано з технічних причин 19.03.2024, а тому у нього не було достатньо часу для підготовки обґрунтованого відзиву у встановленні судом строки. Просив суд продовжити йому строк на подачу відзиву на позов у даній справі. Ухвалою суду від 20.03.2024 вказане вище клопотання було задоволено та продовжено представнику відповідача строк для подачі відзиву на позовну заяву, - до 04.04.2024. 03.04.2024 через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідача, який мотивований тим, що відповідач не заперечує, що під час укладення договору про надання споживчого кредиту вона діяла свідомо та вільно, виконувала умови договору, проте сплачена нею сума кредиту суттєво відрізняється від тієї яку зазначив позивач повернтою. Предстаник відповідача у відзиві на позов зазначив, що належне встановлення, підтвердження та/чи спростування всіх зазначених фактичних обставин справи, може та повинно бути підтверджено лише шляхом отримання інформації, що містить банківську таємницю, а саме чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 02.03.2021 року (дата видачі кредиту) по 03.01.2024року. Такої ж позиції притримується також позивач, заявивши про це одночасно із позовними вимогами клопотання відповідного змісту. Тому, представник відповідача вважає, що розгляд даної справи судом буде не повним, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація що містить банківську таємницю, яка передбачає спеціальний порядок її розкриття, а саме, чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 02.03.2021 року (дата видачі кредиту) по 03.01.2024 року. За відсутності зазначених доказів, отриманих у передбачений законом спосіб та порядок, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в задоволенні позову вважає слід відмовити за безпідставністю та не обґрунтованістю. 08.04.2024 через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшла відповідь на відзив, що обгрунтована наступними обставинами. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечує факту укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, факту отримання відповідачем кредитних коштів та факту здійснення відповідачем платежів за кредитним договором. Зокрема, представник відповідача зазначає, що відповідач добровільно погодилася з умовами кредитного договору, а також отримала кредитні кошти і протягом певного часу виконувала умови кредитного договору. Крім того, представник відповідача не заперечує проти задоволення клопотання позивача про витребування судом інформації, що становить банківську таємницю щодо належності банківської картки відповідачу та виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки. Попри вищевикладене, представник відповідача у прохальній частині відзиву на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] без зазначення жодної логічної чи правової аргументації. Вищезазначена мінлива правова позиція представника відповідача є порушенням принципу добросовісної поведінки. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 64 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням № 25282 від 02.03.2021 року, копія якого була додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи. Платіже доручення є документом первинної бухгалтерської документації та є належним доказом видачі (перерахування) кредитних коштів. Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкентних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи "анкета клієнта", відповідно до якого позичальником був зазначений номер банківської картки № [NUMBER] для перерахування на нього коштів. Щодо здійснення відповідачем платежів за кредитним договором: боржник частково виконував свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 134734-КС-003 позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 134734-КС-003 на загальну суму 68 940,35 грн. Докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором додаються. У відзиві на позовну заяву представник відповідача підтверджує, що протягом певного часу відповідач виконувала умови кредитного договору, проте сплачена нею сума кредиту начебто суттєво відрізняється від тієї, яку зазначив позивач. При цьому сам представник відповідача не додав до відзиву на позовну заяву жодних доказів здійснення відповідачем платежів за кредитним договором. Крім того, в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача. Відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Тому представник позивача просив суд прийняти відповідь на відзив, долучити її разом з усіма додатками до матеріалів судової справи, та врахувати викладену у ній інформацію при вирішенні судової справи. Проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Бізнес Позика». Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач, через свого представника, заперечення щодо відповіді на відзив не подала. В подальшому, ухвалою суду від 19.04.2024 за клопотання представника позивача постановлено витребувати в АТ КБ "Приватбанк" наступну інфомацію: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 02.03.2021 року по 03.01.2024 року включно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом встановлено, що 02.03.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №134734-КС-003. Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №134734-КС-003 від 02.03.2021. Відповідно до п. 2 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в розмірі 64000,00 грн, строком на 24 тижні - до 17.08.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,91891422% в день (фіксована ставка). Процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Комісія за надання кредиту - 6400,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Сторонами в пункті 3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора G7982, шляхом направлення на вказаний ним номер телефону [NUMBER] . 02.03.2021 позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 64 000,00 грн, на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, інформаційними довідками ТОВ «ФК «Платежі онлайн» від 05.02.2024 (а.с. 96-110), чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. До теперішнього часу відповідач заборгованість за Договором перед позивачем не погасила, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості по Договору №134734-КС-003, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Дана заборгованість підтверджується виписками по картковому рахунку [NUMBER] до якого була відкрита банківська картка № [NUMBER] за період з 02.03.2021 по 03.01.2024. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту №134734-КС-003 становит 83 351,32 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 18 515,19 грн, сума прострочених платежів по процентах - 64 836,13 грн, сума прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Як було встановлено судом із розрахунку заборгованості (а.с. 10-17), сума прострочених платежів по процентах нараховувалась лише до закінчення строку дії кредитного договору, тобто до 17.08.2021 включно та становила 64836,13 грн., а з 17.08.2021 відсотки за користування кредитним договором не нараховувались взагалі. Тому сума прострочених платежів по тілу кредиту - 18 515,19 грн та сума прострочених платежів по процентах - 64 836,13 грн, підлягає до задоволення повністю. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 83 351,32 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 18 515,19 грн, сума прострочених платежів по процентах - 64 836,13 грн, сума прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач належними доказами не спростував доводи позивача, розрахунку до суду не надав, тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих процентів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved