Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

У грудні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 28291,06 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019. Відповідачкою було спожито електричної енергії за період 01.03.2022 по 01.09.2023 загальним обсягом 17725 кВт/год. У порушення договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії у відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2022 по 01.09.2023 на суму 28291,06 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився. 09.05.2024 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення представник позивача не заперечує. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що частково не підтримує позовні вимоги на суму 10000,00 грн. у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву на позов не подала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», згідно з постановою НКРЕКП № 807 від 31.07.2018 здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019. Воно є постачальником універсальних послуг на території Запорізької області відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 та п. 13 розділу ХVІІ Закону України «Про ринок електричної енергії». Згідно з п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Договори, передбачені цими Правилами, укладаються у письмовій формі в паперовому або в електронному вигляді. Для укладення договору шляхом приєднання до умов договору, друга сторона підписує заяву-приєднання. Договір може бути укладений, змінений та розірваний за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зокрема через особистий кабінет у вигляді електронного документа. На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил, крім випадків, передбачених законодавством. Також п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що фактором приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-який дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Згідно п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач зобов`язаний крім іншого: \~користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); \~здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Згідно з п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Згідно з п.п. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно з п. 4.19 ПРРЕЕ, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору). За несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором (п. 4.17 ПРРЕЕ). Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] , на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, ст. 633-634, ч. 2 ст. 642 ЦК України, укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Про це свідчить як факт споживання [PERSON] електричної енергії, так і факт сплати рахунків, що відображено у детальному стані розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію по особовому рахунку № [NUMBER] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~366610524 від 20.02.2024, [PERSON] є співвласником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 01-45/102 від 12.01.2024, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять детальний стан розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2022 по 01.09.2023, відповідно до якого сума заборгованості споживача за спожиті 17725 кВт/год. на час звернення до суду складала 28291,06 грн. Обсяги споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] зафіксовані також й у додатку до листа №\~062-062/201 від 22.09.2023. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов договору в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» було направлено відповідачці письмову вимогу № 5231 від 08.09.2023. Відомостей про те, що відповідачкою добровільно сплачена заборгованість за спожиту електричну енергію матеріали справи не містять. У ході розгляду справи, а саме 09.05.2024 до суду надійшов оновлений детальний стан розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2022 по 31.08.2023, відповідно до якого сума заборгованості споживача за спожиті 17725 кВт/год. наразі складає 18291,06 грн. У даному документі відображено сплату споживачем 01.05.2024, тобто після пред`явлення позову, суми у розмірі 10000,00\~грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтями 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Оскільки у відповідачки перед позивачем існує заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 18291,06 грн., яка нею добровільно не сплачена, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає вимоги ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» щодо стягнення заборгованості у вказаному розмірі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка [PERSON] не надала суду належних доказів повної сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки позивач частково не підтримує своїх вимог унаслідок часткового задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial