Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] (далі\~ Позивач) через свого представника, адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича, звернулася в суд з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі\~ Відповідач 1) та Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» (далі \~Відповідач 2) про визнання за нею права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] (два) (в технічному паспорті літера «А»), загальною площею 79,2 кв.м, житловою площею 31,8 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 47,4 кв.м, що розташована по [ADDRESS] . В обґрунтування позову Позивач зазначає, що в 1996 році Відповідач 2 надав їй в користування вищевказану квартиру. В 2019 році, відповідно до виписки з рішення загальних зборів працівників СГВК «Перемога» від 04.01.2000, протокол № 1, вказана квартира була передана Позивачу в приватну власність. Відповідно до розпорядження органу приватизації КСП «Перемога» № 5 від 04.01.2000 було здійснено запит до ФДМУ в Іванківському районі з проханням оформити свідоцтво про власність на вказане житло, однак, з незрозумілих Позивачу причин, ФДМУ в Іванківському районі не видав відповідне свідоцтво, а на даний час дана установа ліквідована. На даний час Позивач не має можливості зареєструвати своє право власності на зазначене нерухоме майно у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нього, оскільки його приватизація не була проведена в належному порядку. Оскільки постало питання про реєстрацію права власності за Позивачем на зазначену квартиру в офіційному порядку, але державним реєстратором Іванківської селищної ради було відмовлено у реєстрації права власності, Позивач не має можливості зареєструвати своє право власності на зазначене нерухоме майно у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нього, оскільки його приватизація не була проведена в належному порядку, тому змушена звертатися за захистом своїх прав до суду. Позивач вважає, що має право на визнання за нею права власності на зазначену квартиру, оскільки остання фактично перебуває у її власності та володінні, квартира не має іншого власника, права інших осіб у даному випадку не порушуються. Процесуальні дії: 22.04.2024 позовна заява надійшла до суду. 26.04.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Розгляд справи призначено на 05.06.2024 та відкладено на 09.07.2024. Позиції сторін: Представник Позивачу у позовних вимогах просив розглядати справу без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач 1 та Відповідач 2 звернулись до суду із заявами, в яких не заперечують проти позову та просять справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту рішення. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані Позивачем, враховуючи визнання позову Відповідачами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права: Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Згідно з положеннями\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 9\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень»\~встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема,\~є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 р. у справі № 910/10987/18). Судом встановлено, що відповідно до виписки з рішення загальних зборів працівників СГВК «Перемога» від 04.01.2000, протокол №1, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , була передана [PERSON] в приватну власність, що підтверджується довідкою СГВК «Перемога» № 19 від 05.11.2019 /а.с.6/. Як вбачається із розпорядження органу приватизації при КСП «Перемога» Іванківського району Київської області № 5 від 04.01.2000, наймач [PERSON] звернулась із заявою на приватизацію вищевказаної квартири. Після розрахунків та розгляду матеріалів було вирішено питання наймача задовольнити. Окрім того, було здійснено запит до ФДМУ в Іванківському районі з проханням оформити свідоцтво про власність на вказане житло /а.с.7/. Однак, з невідомих позивачу причин, фонд держмайна так і не видав зазначене свідоцтво. Згідно довідки № 2 від 05.02.2024, виданої СГВК «Перемога», колгосп «Перемога» у 1992 році був перейменований в дослідне господарство «Перемога», яке згодом, у 1996 році, було перейменоване в КСП «Перемога», а у 2000 році в СГВК «Перемога» /а.с.8/. Рішенням Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 774 від 16.10.2023 року присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна, а саме квартирі, яка рахується за [PERSON] : [ADDRESS] /а.с.11/. Судом встановлено, що за даними виконкому Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області квартира [ADDRESS] , згідно з погосподарською книгою № 4, номер об`єкта погосподарського обліку 0280-3, рахується за [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1869 від 16.08.2023. Площа земельних ділянок всього 0,1559 га /а.с.10/. Зазначена земельна ділянка була приватизована Позивачем та належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 969085 /а.с.12/. 27 вересня 2019 року на замовлення [PERSON] , Товариством з обмеженою відповідальністю «Проект Буд Плюс» проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 1214, за даними якого, технічні характеристики наступні: 1973 року спорудження/реконструкції, загальною площею 79,2 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., допоміжною 47,4 кв.м., в плані під літерою «А» /а.с.14-17/. Відповідно до інформації Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», право власності на квартиру [ADDRESS] не реєструвалося. При цьому, наявний запис щодо реєстрації права власності на весь будинок [ADDRESS] за КСП «Перемога» на підставі рішення виконкому Кухарської сільської ради № 44 від 14.12.1999 /а.с.9/. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день СГВК «Перемога» не може оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок в [ADDRESS] , оскільки під час передачі на баланс майна з КСП «Перемога» на СГВК «Перемога» в акт прийому-передачі вказаний будинок помилково не було включено. Також, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Іванківської селищної ради № 70097581 від 07.11.2023 у реєстрації права власності зазначеного нерухомого майна позивачу було відмовлено, оскільки документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень /а.с.19/. Так, статтею 9 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі Україні «Про приватизацію державного житлового фонду». У статті 1 вказаного Закону зазначено, що державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Статтею 345 ЦК України закріплено право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. У пункті 2 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, який затверджений постановою КМ України № 891 від 06.11.1995 зазначено, що передачі у комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду (крім гуртожитків). Відповідно до статті 41 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Ініціатива щодо передачі об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Указом Президента України «Про деякі заходи щодо поліпшення умов господарювання недержавних сільськогосподарських підприємств» від 9 березня 2000 року № 398/2000 постановлено Раді Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям із залученням у встановленому порядку органів місцевого самоврядування здійснити відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», інших актів законодавства України організаційні заходи щодо: безоплатної передачі протягом 2000 року у комунальну власність житлового фонду та інших об`єктів соціальної інфраструктури, включаючи об`єкти незавершеного будівництва (далі - об`єкти соціальної інфраструктури), які належать сільськогосподарським кооперативам, приватним (приватно-орендним) сільськогосподарським підприємствам, селянським (фермерським) господарствам, господарським товариствам, а також іншим сільськогосподарським підприємствам, які засновано на приватній власності (далі - недержавні сільськогосподарські підприємства), із збереженням мережі та функціонального призначення об`єктів соціальної інфраструктури. Цим Указом встановлено, що заходи повинні здійснюватися за згодою недержавних сільськогосподарських підприємств. Пунктом 8 постанови КМ України «Про поетапну передачу у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду сільськогосподарських, переробних та обслуговуючих підприємств, установ і організацій агропромислового комплексу, заснованих на колективній та інших формах недержавної власності» від 5 вересня 1996 р. № 1060 передбачено, що передача об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність здійснюється відповідно до Положення про порядок передачі у комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого Постановою № 891, за яким передача житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємства, провадиться за його згодою та за згодою відповідної сільської ради. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира [ADDRESS] була передана [PERSON] в приватну власність, що підтверджується випискою з рішення загальних зборів працівників СГВК «Перемога» від 04.01.2000, протокол №1. Окрім того, відповідно до розпорядження органу приватизації КСП «Перемога» № 5 від 04.01.2000 було здійснено запит до ФДМУ в Іванківському районі з проханням оформити свідоцтво про власність на вказане житло, однак, з незрозумілих причин, Позивачеві вказане свідоцтво видано не було. В подальшому, Іванківською селищною радою було присвоєно поштову адресу вказаній квартирі, що підтверджується рішенням № 774 від 16.10.2023 та видано виписку з погосподарської книги №4 на 2021-2025 роки, відповідно до якої вищевказана квартира рахується за [PERSON] (довідка від 16.08.2023 № 1869). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 382 ЦК України квартира є об`єктом права власності. На даний час Позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на вищевказану квартиру в позасудовому порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідачі позов визнали. Відповідно до абзацу шостого пункту 11\~Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009, за змістом частини четвертої\~статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи викладене, а також те, що визнання позову Відповідачами не суперечить закону, не порушує, права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за Позивачем право власності на нерухоме майно. Судовий збір: Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що Позивачем, при поданні позову до суду, сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією. Однак, оскільки Позивач у своєму позові просив судовий збір, який сплачений при подачі вказаного позову, залишити за нею, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з Відповідачів на користь Позивача не стягується. На підставі наведеного та

Outcome: approved