Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 09.09.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління ючтиції Кіровоградської області, актовий запис № 85. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, більше їх не поновлювали та не бажають поновлювати. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулась з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. 29.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за малозначністю. Ухвалою суду від 04.04.2024 р. провадження у справі було зупинено за клопотанням відповідача для надання сторонам строку на примирення. 05.06.2024 р. від відповідача [PERSON] повторно надійшла заява про надання строку на примирення, яку мотивує тим, що наданого судом строку для примирення не достатньо для збереження сім`ї, тому просить надати додатковий строк на примирення з позивачем для остаточного визначення щодо розірвання шлюбу або збереження сім`ї. Просив проводити розгляд справи без його участі, подав заяву про надання додаткового строку для примирення. В судове засідання позивач не з`явилася, 28.05.2024 року подано клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що примирення між сторонами неможливе. Проти заочного розгляду справи не заперечує. 05.06.2024 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення, який останній подав повторно, відмовлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105\~СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110\~цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області між [PERSON] та [PERSON] 09.09.2006 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 85. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несумісні погляди на життя. \~Відповідно до ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст.\~111\~Сімейного Кодексу\~України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими.\~\~\~\~\~\~ Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Враховуючи обставини справи, враховуючи, що за час наданий судом на примирення сторони не помирилися, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження сім`ї немає. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача,\~\~підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved