Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

В квітні 2022 року позивач звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. про визнання права власності на частку спадкового майна. 06.05.2022 надав уточнену позовну заяву, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Після спливу 6-ти місячного терміну позивач та відповідач\~ [PERSON] звернулись до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, проте позивачу відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Разом з цим, правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача [PERSON] , яка свідомо приховує їх та у добровільному порядку не надає їх позивачу. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Поряд з цим, в серпні 2022 року відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позову, вказує, що [PERSON] вводить суд в оману, зокрема, останній не отримав свідоцтво про право на спадщину, оскільки не сплатив необхідні платежі, крім цього, останній не звертався до відповідача з проханням надати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Також, [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Євгенії Михайлівни про усунення від права на спадкування, який неодноразово уточнювала, востаннє 20.10.2022. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з липня 2010 року проживала разом з покійною матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Мати часто хворіла, з вересня 2010 року по день смерті проходила стаціонарне лікування у терапевтичному відділенні Криворізькій міській лікарні №3. З моменту настання хвороби та по день смерті матері догляд за нею здійснювала саме позивач [PERSON] , її брат [PERSON] ухилявся від надання їй допомоги, не надавав грошей на придбання ліків. У вересні 2015 року [PERSON] , у присутності відповідача [PERSON] , завдав матері легких тілесних ушкоджень, проте останній навіть не заступився за матір. Позивач [PERSON] вважає, що відповідача [PERSON] необхідно усунути від права на спадкування, оскільки він за життя матері, яка перебувала у безпорадному стані, ухилявся від надання їй допомоги. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на зустрічний позов, в якому зазначив, що підстави для усунення його від спадкування відсутні, докази ухилення його від надання допомоги матері відсутні. Хоча він мешкав у іншому місті, проте часто телефонував матері, цікавився її справами та станом здоров`я. Надав в користування сестрі та матері земельну ділянку у с. Мар`янівка Криворізького району, де останні вирощували городину та мати займалася її реалізацією. У 2009 році за власний кошт провів водопровід до будинку, де мешкали мати та сестра, декілька разів на рік приїжджав та матеріально підтримував матір. Незважаючи на свій вік, до моменту смерті мати не перебувала у безпорадному стані та самостійно пересувалася, що можуть підтвердити свідки. В свою чергу позивач [PERSON] надала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що наполягає на усуненні відповідача від права на спадкування у зв`язку з його ухиленням від надання допомоги матері. З моменту настання хвороби матері липень 2010 року до моменту смерті (2015 рік) всю роботу по дому виконувала позивач: готувала їжу, прала одяг, за свій рахунок покупала ліки, на суму більш ніж 40000,00 грн. Коли [PERSON] приїжджав до м. Кривого Рогу, незважаючи на те, що є інвалідом ІІ групи та ліквідатором аварії на ЧАЕС, вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, після вживання яких приходив до матері та влаштовував сварки, нецензурно лався в її бік. Також вимагав у позивача гроші за користування земельною ділянкою. Інформація, зазначена [PERSON] у відзиві не відповідає дійсності, тому його слід усунути від права на спадкування. Також, під час розгляду справи були допитані свідки, зокрема свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою сторін по справі, мешкає у буд. [ADDRESS] . Знайома з [PERSON] з 1965 року. Він час то хворів, є інвалідом ІІ групи та ліквідатором аварії на ЧАЕС. Про те, що їх мати потребувала допомоги, свідкові невідомо, оскільки покійна [PERSON] забезпечувала себе сама. Свідок [PERSON] пояснила, що знайома з [PERSON] більше 10 років, торгували на стихійному ринку по вул. Петра Калнишевського. [PERSON] теж там працювала. У\~ вересні 2012 року [PERSON] проходила повз кафе з розливу алкогольних напоїв, звідки виходив знайомий [PERSON] та здійснив на неї напад. В той час [PERSON] перебував у тому ж кафе. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою позивача [PERSON] . [PERSON] не допомагав своїй матері, він виїхав до м. Верхньодніпровськ більше 10 років тому. Під час розгляду справи [PERSON] свій позов підтримав та наполягав на його задоволенні, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. В свою чергу [PERSON] щодо задоволення первісного позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні, наполягала на усуненні [PERSON] від спадкування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, визнавши їх достатніми для ухвалення рішення у справі суд вважає, що первісний позов слід задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову - відмовити з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 15.12.2015 (Том 1 а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності №1-4744 від 20.09.1995 та свідоцтва про право на спадщину №1-4746 від 20.09.1995. (Том 1 а.с. 42-45) Зі спадкової справи, заведеної у Першій криворізькій державній нотаріальній конторі 16.12.2015 за №629-2015 слідує, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись її діти: син [PERSON] та донька [PERSON] . Постановою нотаріуса від 20.01.2022 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, який знаходиться у іншого спадкоємця (Том 1 а.с. 49). Також, 13 липня 2016 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . (Том 1 а.с. 46) Крім цього, в матеріалах справи наявні виписки з історії хвороби [PERSON] , з яких вбачається, що остання у період з липня 2010 по листопад 2015 року, періодично, перебувала на стаціонарному лікуванні терапевтичного відділення Криворізької міської лікарні №3. (Том 1 а.с. 75-82) Висновком СМЕ №2092 від 01.10.2012 підтверджено наявність у [PERSON] легких тілесних ушкоджень. (Том 1 а.с. 83) Також, [PERSON] долучила до матеріалів копії квитанцій на придбання ліків. (Том 1 а.с. 92-94) Копіями виписок з медичних карток підтверджується тяжкий стан здоров`я [PERSON] (Том 1 а.с. 174-193) Згідно з довідкою КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР №617 від 13.10.2022 слідує, що [PERSON] знаходилась на обслуговуванні в комунальній установі у відділенні соціальної допомоги вдома з 15.07.2014 по 16.12.2015 та отримувала соціальну послугу «Догляд вдома» за рахунок бюджетних коштів. (Том 1 а.с. 195) Як слідує з довідки від 18.10.2022 мешканці будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] до червня 2016 року мешкала у зазначеному будинку. Аналізуючи норми права, на які посилалися сторони у справі, а також норми права, які слід застосувати, мотиви їх застосування суд приходить до таких висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності,

Outcome: approved