Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» (далі - ПАТ «Радикал Банк», банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач, поручитель) у якому просило суд стягнути [PERSON] на користь ПАТ «Радикал Банк» заборгованість за договором про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 у розмірі 2 172 276,18 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАТУРА-БРАЗЕРС» (далі - ТОВ «НАТУРА-БРАЗЕРС», позичальник) та ПАТ «Радикал Банк» був укладений Договір про надання овердрафту № 4075-О-1 (далі - Договір овердрафту) відповідно до п. 1.1. якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку Позичальника платіжних документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку, але в межах визначеного цим Договором ліміту Овердрафту, а Позичальник зобов`язався повернути Банку заборгованість за овердрафтом та сплатити проценти за користування овердрафтом та інші платежі на умовах, що передбачені цим Договором. Відповідно до п.1.2. договору овердрафту ліміт овердрафту за цим Договором складає 1 700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп. Вказує, що згідно п.1.3. договору овердрафту (в редакції Додаткового договору № 2 від 19.03.2015р. до договору овердрафту) розмір плати за користування Овердрафтом складає 39% (тридцять дев`ять процентів) річних. Відповідно до п.1.4. договору овердрафту загальний термін користування Овердрафтом закінчується 08 вересня 2015р. включно. Зазначає, що банк повністю та належним чином виконав свої зобов`язання за вищевказаним договором овердрафту, що підтверджується виписками по особовому рахунку Позичальника. Посилається, що в забезпечення зобов`язань за договором овердрафту Банк уклав з [PERSON] . Договір поруки № ДП-4075-О-1-2 від 18.09.2013 (далі - Договір поруки) відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, наданого в межах ліміту овердрафту, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором овердрафту. Стверджує, що станом на 09.12.2015 позичальником допущено порушення умов Кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 2 172 276,18 грн. та складається: заборгованість за кредитом 1 619 658,65 грн., заборгованість за процентами 199 511,64 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 319 573,68 грн., неня за несвоєчасне погашення процентів 25 032,21 грн., штраф за відсутність у банка документів (п.6.1. договору) 8 500,00 грн. Посилаючись на вимоги ст. 553 та 554 ЦК України позивач просив позовні вимоги задовольнити. 24.02.2016 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. Ухвалою суду від 12.03.2016 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 06.05.2016 відповідачем було подано до суду зустрічну позовну заяву у якій просила суд визнати поруку за договором поруки № ДП-4075-О-1-2 від 18.09.2013, що укладений між ПАТ «Радикал Банк», [PERSON] та ТОВ «НАТУРА-БРАЗЕРС» припиненою. Зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що 10.09.2013 між банком та позичальником був укладений Договір овердрафту, відповідно до п. 1.1. якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку позичальника № [NUMBER] , відкритого в Банку, платіжних документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку (далі - Овердрафт), але в межах визначеного Договором овердрафту ліміту Овердрафту, а позичальник зобов`язався повернути банку заборгованість за Овердрафтом та сплатити проценти за користування Овердрафтом та інші платежі на умовах, що передбачені цим Договором. Згідно до п. 1.2. Договору овердрафту ліміт Овердрафту за цим Договором складає 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) гривень. Посилається, що термін користуванням овердрафтом закінчувався 09.09.2014 включно, якщо він не наступить раніше відповідно до умов п. 7.3. Договору овердрафту (п. 1.4. Договору овердрафту). Відповідно до пп. 2.1.4. п. 2.1. Договору овердрафту виконання зобов`язань позичальника за Договором овердрафту, які полягають в поверненні Овердрафту, сплаті нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, забезпечується порукою відповідача Згідно до п. 2 додаткового договору № 1 від 09.09.2014 до Договору овердрафту термін користування Овердрафтом закінчується 08.09.2015 включно, якщо він не наступить раніше відповідно до умов п. 7.3. Договору овердрафту. Відповідно до п. 1 додаткового договору № 2 від 04.06.2015 до Договору овердрафту термін користування Овердрафтом закінчується 04.06.2016 включно, якщо він не наступить раніше відповідно до умов п, 7.3. Договору овердрафту. Посилається, що 18.09.2013 між банком, позичальником та відповідачем був укладений Договір поруки, відповідно до якого відповідач, як поручитель, зобов`язалась перед банком, як кредитодавцем, у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредитів, наданих в межах ліміту овердрафту, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором овердрафту та додатковими договорами (угодами) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1. Договору поруки). Зміст забезпеченого порукою зобов`язання: повернення кредитів, наданих в межах овердрафту, ліміт якого складає 1 700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) гривень у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі овердрафту та додаткових договорах (угодах) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому, при цьому загальний термін користування по 09 вересня 2014 року (пп. 2.1.1. п. 2.1 Договору поруки). Стверджує, що 09.09.2014 між банком, позичальником та відповідачем, як поручителем, був укладений додатковий договір № 1 до Договору поруки, яким пп. 2.1.1. п. 2.1. Договору поруки був викладений в наступній редакції: «повернення кредитів, наданих в межах овердрафту, ліміт якого складає 1 700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) гривень у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі овердрафту та додаткових договорах (угодах) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому, при цьому загальний термін користування по 08 вересня 2015 року». Вказує, що вона не укладала додаткового договору до Договору поруки після збільшення обсягу відповідальності за Договором овердрафту на підставі додаткового договору № 2 від 04.06.2015 до нього, та ніяким чином не давала згоди на забезпечення порукою зобов`язань Позичальника у зв`язку із такою зміною зобов`язань. Таким чином, додатковим договором № 2 від 04.06.2015 до Договору овердрафту термін користування Овердрафтом був продовжений по 04.06.2016 включно, чим було змінено зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності за рахунок сплати відсотків за додатковий строк користування Овердрафтом. Зазначає, що вона також заперечує проти задоволення первісного позову, оскільки додатковим договором № 2 від 04.06.2015 до Договору овердрафту, термін користування Овердрафтом було продовжено по 04.06.2016 включно, у зв`язку з чим термін повернення позичальником Овердрафту та право банку вимагати повернення Овердрафту не наступили. У зв`язку з чим позовні вимоги за первісним позовом є безпідставним та незаконними. Посилається, що банк до свого первісного позову не додав копію додаткового договору № 2 від 04.06.2015 до Договору овердрафту та у своєму позові не посилався на нього, чим вводить суд в оману. Також, після подачі до суду первісного позову та до відкриття провадження у справі, позичальник здійснив часткове повернення Овердрафту на загальну суму 371 086,55 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 905 від 22.01.2016 на суму 105 566,25 гривень, № 20 від 10.02.2016 на суму 53 501,84 гривень, № 38 від 09.12.2015 на суму 80 000,00 гривень та № 307 від 30.12.2015 на суму 132 018,46 гривень. Вказані платежі Позичальника не були враховані Банком у його первісній позовній заяві. 25.07.2016 ПАТ «Радикал Банк» було подано до суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. 25.07.2016 ПАТ «Радикал Банк» було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої ПАТ «Радикал Банк» просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2 127 011,29 грн. Заяву мотивував тим, що після звернення з позовом до суду третьою особою було частково погашено наявну заборгованість. 26.09.2016 представником відповідача було подано до суду клопотання про призначення у справі судової лінгвістичної експертизи. Ухвалою суду від 26.10.2016 у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу проведення якої доручено КНІДСЕ. На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступне питання: -чи виконано рукописей підпис в розділі 5 «Реквізити та підписи сторін Додаткового договору №2 до Договору про надання овердрафту №4075-О-1 від 10.09.2013 року, укладеного 04.06.2015 р. від імені представника ПАТ «Радикал Банк» Стеблини І.В., самим [PERSON] чи іншою особою?; -чи відповідає підпис документа-Додаткового договору №2 до Договору про надання овердрафту №4075-О-1 від 10.09.2013 року, укладеного 04.06.2015 року 2015 даті, коли він був підписаний. Цією ухвалою також було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про призначення у справі судової лінгвістичної експертизи. 29.06.2017 на адресу суду надійшло повідомлення № 20416/16-34 від 15.06.2017 про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів. 10.10.2017 на адресу суду надійшло повідомлення № 13970/13971/17-32 від 02.10.2017 про неможливість надання висновку. Ухвалою суду від 29.11.2016 було повернуто матеріали справи до КНІДСЕ для проведення судово-почеркознавчої експертизи згідно ухвали суду від 26.10.2016. 01.02.2018 судом було отримано висновок експертів № 13969/17-34 від 18.01.2018. 17.05.2018 на адресу суду із КНІДСЕ надійшло повідомлення № 3969/18-34 від 10.05.2018 про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів. 23.05.2018 на адресу суду із КНІДСЕ надійшло повідомлення № 3969/18-32 від 10.05.2018 про неможливість надання висновку Ухвалою суду від 19.12.2018 було повернуто матеріали справи до КНІДСЕ для проведення судово-почеркознавчої експертизи згідно ухвали суду від 26.10.2016. 06.09.2019 судом було отримано висновок експертів № 14346/14347/19-32 від 27.05.2019 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи. 02.12.2020 ТОВ «КУА «Аста-Капітал» було подано клопотання про заміну сторони у справі, а саме позивача ПАТ «Радикал Банк» на його правонаступника ТОВ «КУА «Аста-Капітал». Ухвалою суду від 27.10.2021, яка була постановлена без виходу суду нарадчої кімнати та відображена у протоколі судового засідання було задоволено клопотання про заміну сторони у справі та замінено позивача ПАТ «Радикал Банк» на його правонаступника ТОВ «КУА «Аста-Капітал». У судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував. У подальшому представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні зустрічний позов підтримав, а у задоволенні первісного позову просив відмовити. У подальшому відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомили. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Суд вважає за можливе продовжити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності представника позивача, відповідача, її представника та представника третьої особи, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 10.09.2013 між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Натура-Бразерс» укладено Договір про надання овердрафту № 4075-О-1, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку відповідача платіжних документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку, але в межах визначеного цим Договором ліміту овердрафту, а відповідач зобов`язаний повернути позивачу заборгованість за овердрафтом та сплатити проценти за користування овердрафтом та інші платежі на умовах, що передбачені цим Договором (а.с. 7-10 т. 1). Пунктом 1.2. Договору встановлено ліміт овердрафту, який складає 1 700 000,00 грн. Пунктом 1.3. Договору встановлено, що плата за користування овердрафтом встановлюється від строку безперервного дебетового сальдо по поточному рахунку відповідача строку використання, в тому числі за строк використання від 61 дня - 22,5%. Термін користування овердрафтом закінчується 09.09.2014 року, якщо він не наступить раніше відповідно до умов п. 7.3 цього Договору (п. 1.4 Договору). Пунктом 5.2 Договору встановлено, що проценти за користування овердрафтом нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця, виходячи із фактичної кількості днів користування овердрафтом і фактичних залишків по дебетовому сальдо за поточним рахунком. Нарахування процентів за користування овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на поточному рахунку відповідача і припиняється в передостанній день терміну користування овердрафтом, зазначеного у п. 1.4 цього Договору, але в будь-якому випадку нараховуються до передостаннього дня строку (терміну) повернення овердрафту (включно). Пунктом 8.2 Договору встановлено, що платежі відповідача здійснюються шляхом перерахування коштів з будь-якого поточного рахунку відповідача. Днем здійснення відповідачем будь-якого платежу по цьому Договору вважається день зарахування коштів на відповідний рахунок. 09 вересня 2014 року сторони підписали Додатковий договір № 1 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 відповідно до умов якого термін користування овердрафтом закінчується 08.09.2015 включно, якщо він не наступить раніше відповідно до умов п. 7.3 Договору. Максимальний безперервний термін (строк) користування овердрафтом не більше 365 днів з дня початку користування овердрафтом та його частиною (а.с. 11 т. 1). 19 березня 2015 року сторони підписали Додатковий договір № 2 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 відповідно до умов якого розмір плати за користування овердрафтом складає 39% річних (а.с. 12 т. 1). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Укладений між сторонами Договір за правовою природою є кредитним договором, за яким, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач не заперечувала та не спростувала факт отримання третьою особою овердрафту та неповернення у встановлені Договором (з врахуванням Додаткових договорів) строки овердрафту, у зв`язку з чим виникла заборгованість по поверненню овердрафту в сумі 1 619 658,65 грн. До позовної заяви позивачем доданий розрахунок простроченої заборгованості про процентах з користування кредитними коштами за період з 01.07.2015 по 30.04.2016. Період нарахування процентів за користування овердрафтом з яким не погоджується відповідач не включений до розрахунку заборгованості по процентах, наданий позивачем. Згідно п. 5.2 Договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця, виходячи із фактичної кількості днів користування овердрафтом і фактичних залишків по дебетовому сальдо за поточним рахунком. Нарахування процентів за користування овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на поточному рахунку відповідача і припиняється в передостанній день терміну користування овердрафтом, зазначеного у п. 1.4 цього Договору, але в будь-якому випадку нараховуються до передостаннього дня строку (терміну) повернення овердрафту (включно). Також позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по овердрафту в сумі 324 462,77 грн. та пеню в сумі 19 061,95 грн. за несвоєчасне сплату процентів за користування овердрафтом за період з 19.01.2016 по 19.07.2016. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Як визначено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно п. 9.1 Договору за повне або часткове неповернення у строки (терміни), що передбачені цим Договором, загальної заборгованості за овердрафтом відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.3 цього Договору, від суми неповернутого в строк (термін) овердрафту за кожний день прострочення. Розмір процентної ставки, встановлений п. 1.3 Договору, змінювався Додатковими договорами № 1 та № 2 відповідно, та станом на дату виникнення у відповідача прострочення зобов`язання по поверненню суми овердрафту становив 39% річних. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Враховуючи, що розмір подвійної облікової ставки НБУ у період з 19.01.2016 по 19.07.2016 був менший ніж розмір подвійної процентної ставки, зазначеної у п. 1.3 Договору, то позивач при нарахуванні пені застосовував ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та подвійну облікову ставку НБУ. Пунктом 9.2 Договору передбачено, що за повне або часткове прострочення сплати процентів за користування овердрафтом відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня. Пунктом 9.6 Договору встановлено, що строк позовної давності, який застосовуватиметься для стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) за цим Договором, складатиме 3 роки. Відповідачем у позовній заяві розмір нарахованої пені не оспорював , а тому суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості по пені. Також позивач просить стягнути з відповідача 8 500,00 грн. штрафу за невиконання зобов`язань, передбачених п.п. 6.1-6.4, 6.6., 6.7 Договору. Згідно п. 9.3 Договору відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу штраф у разі невиконання або неналежного виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених у п.п. 6.1-6.4, 6.6-6.7 чи п. 10.3 цього Договору - у розмірі 0,5% від розміру ліміту овердрафту, зазначеного в п. 1.2 цього Договору. Відповідно до п. 6.1 Договору протягом дії Договору відповідач зобов`язаний надавати позивачу не пізніше 25 числа першого місяця кварталу, наступного за звітним, належним чином оформлені (засвідчені підписом керівника та печаткою відповідача) документи, що характеризують його фінансовий стан діяльність: - баланс (форма № 1); звіт про прибутки та збитки (форма № 2); декларацію про прибутки; довідку про рух коштів по всіх поточних рахунках відповідача в національній або іноземній валюті; - довідку про отримані кредити в інших банках (з зазначенням суми та строку повернення); розшифровку дебіторської та кредиторської заборгованості, основних засобів за встановленою позивачем формою. Позивач зазначає, що відповідачем систематично порушувався п. 6.1 Договору, зазначені у п. 6.1 Договору документи відповідачем жодного разу не були надані. Відповідач зазначеного не спростовував, доказів виконання п. 6.1 Договору не надав. 18.09.2013 між банком, позичальником та відповідачем був укладений Договір поруки, відповідно до якого відповідач, як поручитель, зобов`язалась перед банком, як кредитодавцем, у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредитів, наданих в межах ліміту овердрафту, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором овердрафту та додатковими договорами (угодами) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1. Договору поруки) (а.с. 17-18 т. 1). Зміст забезпеченого порукою зобов`язання: повернення кредитів, наданих в межах овердрафту, ліміт якого складає 1 700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) гривень у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі овердрафту та додаткових договорах (угодах) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому, при цьому загальний термін користування по 09 вересня 2014 року (пп. 2.1.1. п. 2.1 Договору поруки). 09.09.2014 між банком, позичальником та відповідачем, як поручителем, був укладений додатковий договір № 1 до Договору поруки, яким пп. 2.1.1. п. 2.1. Договору поруки був викладений в наступній редакції: «повернення кредитів, наданих в межах овердрафту, ліміт якого складає 1 700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) гривень у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі овердрафту та додаткових договорах (угодах) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому, при цьому загальний термін користування по 08 вересня 2015 року» (а.с. 19 т. 1). Відповідачем до зустрічного позову був доданий Додатковий договір № 2 від 04.06.2015 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, який укладений між банком та позичальником, яким п. 4.1. Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 був викладений в наступній редакції: «термін користування Овердрафтом закінчується «04» червня 2016 року включно, якщо він не наступить раніше відповідно до умов п. 7.3. цього Договору» (а.с. 55 т. 1). ПАТ «Радикал Банк» стверджував про те, що додатковий договір № 2 від 04.06.2015 до Договору овердрафту є сфальсифікованим, підпис представника банку ( [PERSON] ) на Додатковому договорі № 2 від 04.06.2015 хоч і є схожим на підпис представника банку ( [PERSON] ), проте зроблений іншою особою. Згідно з висновком експертів № 13969/17-34 від 18.01.2018 складного судовими експертами КНІДСЕ Зягіною О.А. , Посільським О.О. , Гріненко Ж.Г. встановлено, що підпис від імені [PERSON] , що міститься у Додатковому договорі № 2 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, датованому 04.06.2015, виконаний кульковою ручкою, спорядженою пастою синьо-фіолетового кольору (а.с. 199-202 т. 6). Відповідно до висновку експертів № 14346/14347/19-32 від 27.05.2019 складного експертами КНІДСЕ Красюк І.П. , Тарасюк І.М. встановлено, що підпис від імені [PERSON] , який міститься у рядку «/ [PERSON] /» у графі «Банк:» у розділі 5. «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» у Додатковому договорі № 2 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Також встановлено, що підпис від імені [PERSON] , який міститься у рядку «/ [PERSON] /» у графі «Банк:» у розділі 5. «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» у Додатковому договорі № 2 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, виконаний [PERSON] (а.с. 23-32 т. 7). З урахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним укладення між Банком та позичальником Додаткового договору № 2 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013. Тепер суду належить перевірити, чи обґрунтованими є твердження відповідача про припинення поруки. Відповідач вказує, що вона не укладала додаткового договору до Договору поруки після збільшення обсягу відповідальності за Договором овердрафту на підставі додаткового договору № 2 від 04.06.2015 до нього, та ніяким чином не давала згоди на забезпечення порукою зобов`язань Позичальника у зв`язку із такою зміною зобов`язань. Також відповідач вважає, що у зв`язку із тим, що додатковим договором № 2 від 04.06.2015 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 термін користування Овердрафтом був продовжений по 04.06.2016 включно, чим було змінено зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності за рахунок сплати відсотків за додатковий строк користування Овердрафтом. Дійсно, після укладення Додаткового договору № 2 від 04.06.2015до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, яким було змінено строк виконання основного зобов`язання позичальником, додаткового договору до Договору поруки укладено не було. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша та друга статті 553 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору. Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України). До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі: підвищення розміру процентів; відстрочення, розстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки та періоду її нарахування, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або за відсутності відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. Висновок про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання. Для цього судам необхідно дослідити відповідні умови кредитного договору та договору поруки щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання. Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 755/18438/16-ц (провадження № 14-275цс19), а також у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 489/6127/15-ц (провадження № 61-16083св20). Закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких інших умов основного договору. Згода поручителя може бути висловлена у будь-якій формі, зокрема, й письмового повідомлення, додаткової угоди тощо. У разі, якщо в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом досягнення певної домовленості між сторонами (банком і поручителем), а отже, поручитель дав згоду на зміну у майбутньому основного зобов`язання. Указане узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 757/4111/13-ц (провадження № 61-37688сво18). Разом із цим, Додатковим договором № 2 від 04.06.2015 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, який укладений між банком та позичальником, п. 4.1. Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 був викладений в наступній редакції: «термін користування Овердрафтом закінчується «04» червня 2016 року включно, якщо він не наступить раніше відповідно до умов п. 7.3. цього Договору». Тобто, цим Додатковим договором № 2 від 04.06.2015 було змінено строк дії Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, а саме: з 08.05.2015 на 04.06.2016. Відповідно до п. 5.2. Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 Проценти нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця, виходячи із фактичної кількості днів користування Овердрафтом і фактичних залишків по дебетовому сальдо за Поточним рахунком. Нарахування процентів за користування Овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на Поточному рахунку Позичальника і припиняється в передостанній день терміну користування Овердрафтом, зазначеного у п.1.4. цього Договору, але в будь-якому випадку нараховуються до передостаннього дня строку (терміну) повернення Овердрафту (включно). Таким чином, змінивши термін користування Овердрафтом банк та позичальник автоматично змінили і термін нарахування процентів за користування таким Овердрафтом. Відповідно до укладеного 18.09.2013 договору поруки, відповідач, як поручитель, зобов`язалась перед банком, як кредитодавцем, у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредитів, наданих в межах ліміту овердрафту, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором овердрафту та додатковими договорами (угодами) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому. Підпунктом 2.1.1. п. 2.1. Договору поруки визначено зміст забезпеченого порукою зобов`язання: повернення кредитів, наданих в межах овердрафту, ліміт якого складає 1 700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) гривень у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі овердрафту та додаткових договорах (угодах) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому, при цьому загальний термін користування по 09 вересня 2014 року (пп. 2.1.1. п. 2.1 Договору поруки). Тобто, умовами Договору поруки було визначено можливість укладення у майбутньому додаткових договорів (угод) до Договору овердрафту, водночас термін користування Овердрафтом сторонами узгоджувався чітко - по 09 вересня 2014 року. 09.09.2014 між банком та позичальником було укладено Додатковий договір № 1 до Договору Овердрафту, яким зокрема було збільшено термін користування Овердрафтом. У цей же день - 09.09.2014 між банком, позичальником та відповідачем, як поручителем, був укладений додатковий договір № 1 до Договору поруки, яким пп. 2.1.1. п. 2.1. Договору поруки був викладений в наступній редакції: «повернення кредитів, наданих в межах овердрафту, ліміт якого складає 1 700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) гривень у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі овердрафту та додаткових договорах (угодах) до Договору овердрафту, що можуть бути укладені в майбутньому, при цьому загальний термін користування по 08 вересня 2015 року». Наведене вказує на те, що сторони у договорі поруки визначили можливість укладення в майбутньому додаткових договорів (угод) до Договору овердрафту, водночас сторони чітко погоджували (застерігали) у договорі поруки (навіть після внесення змін) загальний термін користування Овердрафтом, який фактично склав по 08 вересня 2015 року. Тому, укладення Додаткового договору № 2 від 04.06.2015 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, що свідчить про істотну зміну умов Договору про надання овердрафту та збільшення обсягу відповідальності поручителя, яке ним не було погоджене. Така зміна умов Договору у даному випадку призвела до збільшення періоду за який позивачем було нараховано проценти за користування кредитом, а саме: позивачем було нараховано проценти після 08.09.2015 (тобто після терміну дії договору, який був визначений у договорі поруки) по 09.12.2015 на загальну суму 173 877,89 грн. (а.с. 16 т. 1). Суд також звертає увагу, що 09.09.2014 при внесенні змін банком та позичальником до терміну користування Овердрафтом із поручителем було погоджене збільшення обсягу відповідальності поручителя шляхом укладення 09.09.2014 Додаткового договору № 1 до Договору поруки. При цьому, після укладення Додаткового договору № 2 від 04.06.2015 до Договору Овердрафту з поручителем не було погоджено збільшення обсягу його відповідальності. Окрім цього, як Договір Овердрафту, так і Договір поруки не містить положень про те, що зміна та доповнення умов основного договору повинні здійснюватися без повідомлення про це поручителя, а тому і не може свідчити про відмову поручителя від узгодження можливих майбутніх змін. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-100цс12 і ця позиція не змінювалася. Верховний Суду України у вищевказаній постанові вказав, що зазначення в договорі поруки про можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати не звільняє сторони основного зобов`язання від узгодження цих змін із поручителем, оскільки договором не передбачено, що такі зміни проводяться без їх узгодження (додаткового повідомлення). Велика Палата Верховного Суду неодноразово також зазначила про необхідність повідомлення поручителя про зміну основного зобов`язання, якщо сторони не узгодили, що зміна відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору у постановах від 26 травня 2020 року у справі № 910/13109/18, провадження № 12-7 гс 20, від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (провадження № 12-85гс20). Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 910/13109/18 (провадження № 12-7гс20) зазначено, що за правилами, передбаченими абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб. Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя. Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). При цьому, жодних положень про те, що поручитель надав свою згоду на збільшення основного зобов`язання умови Договору поруки не містять. Враховуючи ту обставину, що із поручителем не було погоджено зміну терміну користування Овердрафтом, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, проте у зазначену дату із поручителем не погоджено такого збільшення його відповідальності, суд дійшов висновку про припинення поруки [PERSON] в силу вимог частини першої статті 559 ЦК України. Таке припинення поруки є підставою для відмови у задоволенні первинного позову та вказує на обґрунтованість зустрічних позовних вимог. Та обставина, що [PERSON] підписувала Додатковий договір №2 від 04.06.2015 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013, як директор позичальника ТОВ «Натура-Бразерс», не вказує про погодження із нею зміни умов договору, оскільки договір поруки із нею був укладений як із фізичною особою, а Додатковий договір №2 від 04.06.2015 вона підписувала як посадова особа товариства, яка відповідно до статуту чи інших установчих документів виконала покладені на неї організаційно розпорядчі функції. Рішення ТОВ «Натура-Бразерс» про необхідність укладення Додаткового договору №2 від 04.06.2015 до Договору про надання овердрафту № 4075-О-1 від 10.09.2013 не може автоматично свідчити про погодження такого рішення [PERSON] , як фізичною особою (поручителем), оскільки у момент укладення Додаткового договору №2 від 04.06.2015 вона діяла саме як директор товариства. У свою чергу, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За правилами ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первинного позову у зв`язку із припиненням поруки та необхідність задоволення зустрічного позову. З урахуванням задоволення зустрічного позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з ТОВ «КУА «АСТА-КАПІТАЛ» на користь [PERSON] підлягає судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved