Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

В травні 2024 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Козирєвої А.В., звернулася до суду з позовом до Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.\~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла сестра позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0608 га, кадастровий номер 4825781700:01:000:0017, що розташована в межах території Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (колишньої Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області). Позивач як спадкоємець 2-ї черги своєчасно прийняла спадщину, за її заявою завідувачем Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області зареєстрована спадкова справа. Постановою завідувача державною нотаріальною конторою від 16 лютого 2024 року їй відмовлено у видачі відоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з підстав наявності виправлення в кадастровому номері у правовстановлюючому документі на спадкове майно, у зв"язку з чим в позасудовому порядку вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї сестри. Враховуючи наведене, позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0608 га, кадастровий номер 4825781700:01:000:0017, що розташована в межах території Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (колишньої Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області), в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] . У підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивача - адвокат Козирєва А.В. у поданій заяві просила про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позов підтримують. Представник відповідача згідно з поданою заявою також просив справу розглядати у відсутність представника Первомайської селищної ради, позовні вимоги позивача визнають. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області померла сестра позивачки [PERSON] , що підтверджується наданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 червня 2020 року (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею\~4,0608\~га, кадастровий номер 4825781700:01:000:0017, що розташована в межах території Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (колишньої Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області), яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 038587, виданого 06 квітня 2004 року на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації від 13 січня 2004 року № 4-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №\~010402300415, із зазначенням площі земельної ділянки 4,06 га, що містить застережені виправлення у кадастровому номері земельної ділянки (а.с. 10). Позивачка є спадкоємцем за законом 2-ї черги після смерті [PERSON] . Родинні відносини між позивачкою та її померлою сестрою підтверджуються наданими копіями свідоцтв про народження останніх з даними відомостей про батьків (а.с. 7-8). На підтвердження зміни прізвища зі " [PERSON] " на " [PERSON] " позивачкою надано свідоцтво про реєстрацію шлюбу з чоловіком [PERSON] (а.с.9). Згідно копії\~спадкової справи\~№ 12/2024,\~заведеної у\~ Вітовській\~державній нотаріальній\~конторі Миколаївської\~області 16\~лютого 2024 року після смерті [PERSON] , позивачка спадщину прийняла після смерті сестри як така, що постійно проживала на час відкриття спадщини зі спадкодавицею за однією адресою, факт постійного проживання встановлено рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року, яке набрало законної сили 19 січня 2024 року. 15 лютого 2024 року позивачка звернулася до Вітовської держнотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом на все спадкове майно, яке залишилось після смерті її сестри, яку нотаріусом прийнято та зареєстровано у книгу обліку за №\~37. Інші спадкоємці\~за матеріалами\~спадкової справи\~відсутні (а.с. 32-55). 16 лютого 2024 року постановою завідувача Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторним М.О. відмовлено [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з наявними виправленнями кадастрового номеру земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну дялінку (а.с. 4). \~За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. По положенню ст.ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. (ст. 1262 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з вище вказаного державного акту на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , при його видачі допущено помилку у кадастровому номері, яку виправлено із застереженням "виправленому вірити" та проставленням печатки Снігурівського районного відділу земельних ресурсів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. У відповідності до ст.126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення земельних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом. Належність спадкодавиці земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0608 га, кадастровий номер 4825781700:01:000:0017, що посвідчено державним актом серії МК №038587 виданого 06 квітня 2004 року, підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер витягу: 292684798, сформованого 27 грудня 2021 року (а.с. 13). Вказане підтверджує, що спірна земельна належать спадкодавиці, однак у зв`язку з тим, що у державному акті на право приватної власності на землю, який посвідчує таке її право, містяться застережені виправлення, він не приймається нотаріусом, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99 №43, будь-які виправлення в державних актах на право власності на земельну ділянку не допускаються. Остільки, позивачка довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На прохання сторони позивача, суд не стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved