Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника адвоката Селезньова М.В. звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у сторін не склалися, шлюб фактично припинив існування, примирення між сторонами неможливе. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити інтересам сторін. Ухвалою суду від 10.05.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено судове засідання на 28.05.2024. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Селезньов М.В. у судове засідання не з`явились, однак позивачем у позовній заяві зазначено прохання проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак останнім було подано до суду заяву, у якій він просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.09.2023, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2023, актовий запис №1651. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved