Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до Баранівського районного суду з позовом до відповідача, в якому просив зобов`язати його повернути йому у власність земельну ділянку площею 1,3681 га, кадастровий номер 1802682600:03:000:0097 (далі по тексту Земля), за актом прийняття-передачі у стані, придатному до подальшого використання, та скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інше речове право на вказану земельну ділянку, зареєстроване 03.04.2016. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником Землі, яка розташована на території Баранівської об`єднаної територіальної громади і яку 24.06.2016 передав в оренду на 7 років Товариству з обмеженою відповідальністю «Баранівка Агро» (далі по тексту ТОВ Баранівка Агро). До закінчення строку договору оренди направив на адресу відповідача повідомлення про небажання продовжувати строк дії вказаного договору, що ТОВ Баранівка Агро було проігноровано. Розпорядженням виконуючим обов`язки голови Баранівського районного суду Житомирської області №356 від 14.09.2023 дана справа направлена до Новоград-Волинського міськрайонного суду. Позивач до суду не прибув, заяв про відкладення справи від нього не надходило. У відповіді на відзив просив задовольнити позовні вимоги, наполягав на тому, що строк дії договору закінчився, тому Земля підлягає поверненню йому. Також зазначав, що умовами договору оренди Землі вона передавалася відповідачу за актом приймання-передачі, а тому мала б бути повернута у зворотному порядку орендарем для орендодавця за актом приймання-передачі. Останні ним двічі надсилалися відповідачу, які залишалися проігнорованими. Натомість у відповідь ТОВ Баранівка Агро надсилало свої пропозиції про продовження строку дії договору, в тому числі поза межами строку дії договору оренди. Своїми діями відповідач зухвало демонстрував факт утримання та користування земельною ділянкою, наполягав на продовженні договору, строк дії якого закінчився, відмовлявся повертати земельну ділянку за актом приймання-передачі законному власнику. У зв`язку з відсутністю у нього оригіналу договору оренди, скасування державної\~реєстрації прав\~(оренди)\~неможливе з\~огляду на ч.1\~ст.26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (далі по тексту Закон). Представник відповідача у відзиві від 12.01.2024 (а.с.48-51) та поясненнях позов не визнала, мотивуючи тим, що ТОВ Баранівка Агро не вдалось досягнути домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору з позивачем для того, щоб скористуватись переважним правом орендаря на укладення договору оренди землі, відтак строк дії договору не продовжений, а тому він закінчився 24.02.2023 і в подальшому товариство не користувалось Землею. Жодних доказів на підтвердження протиправного користування останньою відповідачем [PERSON] не надав, обставини, на які він посилається, є такими, що не відповідають дійсності. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів, а не скасовується, а тому ні позивач, ні відповідач не повинні вчиняти будь-яких дій для припинення державної реєстрації права оренди, адже таке припинення відбувається в автоматичному режимі. Також просила стягнути з позивача 30000 грн понесених судових витрат на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасника, судом встановлено наступне. На підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 08.04.2005 позивач є власником Землі на території Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. 24.02.2016 між [PERSON] та ТОВ Баранівка Агро укладено договір оренди Землі строком на 7 сім років, який 06.04.2016 зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 13.12.2022 та 14.02.2023 позивач направив на адресу відповідача лист-повідомлення про непродовження дії договору оренди разом із актом передачі земельної ділянки власнику та додатковою угодою про припинення договору оренди землі. У листі від 28.03.2023, адресованому позивачу, ТОВ Баранівка Агро зазначає, що згодне переглянути умови договору оренди в частині підвищення орендної плати у разі прийняття [PERSON] рішення про подальшу співпрацю. З листа також вбачається, що відповідачу було відомо про бажання позивача змінити орендаря на його конкурента та звертає увагу [PERSON] на переважне право на продовження дії договору оренди саме товариства. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що спірна земельна ділянка після припинення дії договору відповідачем йому не повернута. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч.1 ст.407 ЦК України). Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються спеціальними нормами законодавства, закріпленими, зокрема, в Земельному кодексі України та Законі України «Про оренду землі» (далі по тексту Закон). Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону). За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець (орендодавець) зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.792 ЦК України, ст.13 Закону). Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, у разі його припинення або розірвання орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Жодною зі сторін не було надано суду договір оренди спірної Землі, разом з тим строк його дії сплив у лютому 2023 року. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст.33 Закону, якою визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, орендар зобов`язаний до закінчення строку оренди землі повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення. За обставинами цієї справи, позивач, орендодавець, до закінчення строку дії договору оренди Землі завчасно повідомив орендаря про намір не продовжувати з ним орендні правовідносини. Переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, на якому наголошував у своєму листі відповідач від 28.03.2023, стосується укладення нового договору оренди землі на новий строк і з новими умовами (однак не його автоматичне поновлення) і воно припиняється у разі заперечень орендодавця, про що він має повідомити орендарю ще під час дії договору до закінчення строку останнього, що й було зроблено [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст.12 ЦПК України), який забезпечує повноту\~дослідження обставин\~справи.\~Цей принцип\~передбачає покладання\~тягаря доказування\~на сторони.\~Одночасно цей\~принцип не\~передбачає обов`язку\~суду вважати\~доведеною та\~встановленою обставину,\~про яку\~сторона стверджує.\~Така обставина\~підлягає доказуванню\~таким чином,\~аби задовольнити,\~як правило,\~стандарт переваги\~більш вагомих\~доказів,\~тобто коли\~висновок про\~існування стверджуваної\~обставини з\~урахуванням поданих\~доказів видається\~більш вірогідним\~ніж протилежний. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі. Тобто, обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, обгрунтування заявлених вимог позивач зводив до того, що після припинення дії договору оренди землі, укладеного між ним та відповідачем, який він не бажає ні продовжувати, ні поновлювати, Земля йому товариством не повернута, та вказав, що такі дії товариства чинять йому перешкоди у користуванні останньою. Відповідачем визнається та обставина, що спірна земельна ділянка перебувала у його користуванні, водночас ним не надано суду доказів, які б вказували на те, що після закінчення терміну дії оренди Земля орендодавцеві була повернута. Відтак, права позивача є порушеними та підлягають захисту. Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог Закону, Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, а також щодо технічної можливості скасування запису пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (зі змінами).\~ \~ Якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом. Суд вважає хибними твердження представника відповідача в частині автоматичного припинення державної реєстрації права оренди на Землю за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав після закінчення строку дії договору. В силу положень Закону відомості про реєстрацію речових прав чи їх припинення вносяться державним реєстратором за результатами розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, тобто за заявочним принципом заінтересованої особи. Відтак, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право на належну позивачу землю створює перешкоду в користуванні та розпорядженні своєю власністю, а тому задоволення його вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності призведе до відновлення порушених прав позивача. Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір за дві позовні вимоги майнового характеру в сумі 2147,2 грн. Оскільки судом задоволені позовні вимогі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір. Правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд не вбачає з огляду на п.1 ч.1 ст.141 ЦПК, у зв`язку з задоволенням позову.

Outcome: approved