Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

В травні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 травня 1990 року в Синявській сільській раді Збаразького ЗАГСУ Тернопільської області, актовий запис №6. Від шлюбу є повнолітні діти. З відповідачем разом проживають за однією адресою, але фактично побут роздільний, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними на побутових умовах. Фактично сім`я розпалася, через що вона просить розірвати шлюб із [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У разі визнання відповідачем позову, просить повернути їй 50% сплаченого судового збору при подачі позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 травня 1990 року, який зареєстрували у Синявській сільській раді Збаразького ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис №6. Сторони спільного господарства не ведуть, фактично сім`я розпалась, існує формально. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними на побутових умовах. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1211,20 гривень згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «РВС БАНК» № 23-1864201/1/С від 23 травня 2024 року, що становить 605,60 гривень.

Outcome: approved