Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

08.09.2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням змін від 25.01.2024, до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить [PERSON] позбавити батьківських прав, у [PERSON] відібрати дитину без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі, але 07.12.2017 року рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу шлюб було розірвано . [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв?язку з тим, що батьки малолітньої дитини ухиляються від виконання батьківських обов?язків, вихованням дитини не займаються, матеріально дитину не утримують, життям та здоров?ям не цікавляться взагалі, схильні до вживання алкогольних напоїв, неодноразово залишали дитину на довготривалий час. [PERSON] , знаходилась на обліку з липня 2022 року по січень 2023 року, як родина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. За період супроводу матері [PERSON] були надані консультації щодо вирішення питання соціального напрямку та було видано направлення до центру зайнятості з метою офіційного працевлаштування, куди вона так і не з?явилася. Проблема алкогольної залежності не вирішилася, так як мати відмовилася за направленням фахівця центру відвідати лікаря-нарколога. Під час відвідувань родини, мати зі своїм співмешканцем часто перебували в стані алкогольного сп?яніння. Відповідачка не контролювала навчання сина [PERSON] , дитина не відвідувала онлайн занять через відсутність інтернету вдома. Малолітній [PERSON] з 01.09.2021 є учнем «Криворізька гімназія N?42» КМР, за неодноразовими повідомленнями з гімназії, останній часто без причини відсутній на уроках, мати дитини вихованням сина не займається. Дитина зажди має неохайний вигляд, всі особисті речі в брудному стані та мають неприємний запах, має низький загальний розвиток, інтересу до навчання не виявляє, потребує постійного контролю. 3 26.06.2023 по 07.07.2023 дитина знаходилася на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділені КНП «Криворізька міська дитяча лікарня N?4» КМР, у зв?язку з тим, що класний керівник [PERSON] повідомив працівникам ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що батьки [PERSON] не з?явились забрати його зі шкільного табору, дитина деякий час чекала їх в школі, але потім вчитель повів [PERSON] додому, за адресою проживання знаходився співмешканець [PERSON] в стані алкогольного сп`яніня, який не пустив дитину по квартири, матері дитини не було, на телефоні дзвінки вона не відповідала. 07.07.2023 малолітня дитина була влаштований в «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей N?1» Криворізької направлення служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради. 29.06.2023 гр. [PERSON] та гр. [PERSON] були запрошені до служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, де спеціалісти служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті провели профілактичну бесіду з батьками повідомили про наслідки невиконання ними своїх батьківських обов?язків. Станом на 05.09.2023 відповідачі жодним чином не змінили свій спосіб життя та ставлення до свого сина. До служби у справах дітей виконкому районної у місті ради з приводу вирішення питання повернення дитини на виховання не звертались. На цей час [PERSON] не може в повному обсязі виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню і утриманню малолітнього [PERSON] , оскільки останній призваний до лав Збройних Сил України, де несе службу з 26.10.2023 року і на даний час. З 07.07.2023 малолітня дитина- [PERSON] перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради і за весь час його перебування в закладі хлопчика батьки не відвідували, станом його здоров`я, нагальними потребами і в цілому життям не цікавилися, не передавали речей, продуктів харчування. А ні батьки, а ні їх близькі родичі до адміністрації центру чи служби у справах дітей з питання передачі малолітнього [PERSON] на виховання в їх родину не зверталися. Вжитими заходами було встановлено, що хлопчик має бабусю по лінії батька [PERSON] , яка зареєстрована разом із відповідачем за адресою: [ADDRESS] , але жінка відмовляється на час перебування сина в ЗСУ опікуватися онуком і забрати його з дитячого державного закладу. Утримання малолітнього здійснюється за кошти місцевого бюджету, організаційні питання щодо отримання усіх освітніх, лікувальних послуг також забезпечує адміністрація закладу, виховні функції здійснюють по факту теж вони. Та останні не є законними представниками дитини і відповідно не можуть забезпечити в повному обсязі право малолітнього на повноцінний фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, лікування; умови для розвитку його природніх здібностей, підготовку до самостійного життя та праці. Ставлення батьків до дитини - це їх свідома поведінка, яка призвела до певних негативних наслідків, зокрема пережитого негативного досвіду взаємовідносин з батьками, що в майбутньому не може не позначитися на психологічному розвитку хлопця і на формуванні у нього почуття прив`язаності і довіри до людей в міжособистісному спілкуванні. Все вищезазначене свідчить виключно про те, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. В зв`язку з вищезазначеним виконком районної у місті ради також просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь та у власність малолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму з усіх видів доходу ( заробітку) до повноліття дитини, та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь та у власність малолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму з усіх видів доходу ( заробітку) до повноліття дитини. Стягнуті аліменти будуть перераховуватись на особовий рахунок дитини, який відкривають законні представники дитини після набрання рішення законної сили та призначення такого представника. Ухвалою суду від 20.09.2023 позов залишено без руху. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 28.11.2023, за правилами загального позовного провадження . 26.12.2023 справу знято з розгляду на 25.01.2024. Ухвалою суду від 25.01.2024 прийнято до розгляду змінену позовну заяву та продовжено підготовче провадження. 27.02.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 12.03.2024. Ухвалою суду від 12.03.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 26.04.2024. 26.04.2024 розгляд справи відкладено на 04.06.2024. 04.06.2024 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області призначено заочний розгляд даної цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив до суду не подали. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , а.с. 6,10. Згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 08.08.2023, малолітній [PERSON] та відповідачка зареєстровані за адресою : [ADDRESS] , а.с. 11. Згідно листа Криворізького міського центру соціальних служб від 29.08.2023, сімя [PERSON] з липня 2022 по січень 2023 знаходилась на обліку як сім`я, що опинилась в складних життєвих обставинах, відповідачам були надані консультації щодо вирішення питання офіційного працевлаштування, було видано направлення відповідачці до лікаря-нарколога для вирішення проблеми алкогольної залежності, а.с. 12. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017 року шлюб між відповідачами було розірвано, а.с. 13. Згідно з листом КНП «Криворізька міська лікарня № 4» КМР від 07.07.2023, [PERSON] перебував на лікуванні з 26.06.2023 по 07.07.2023, а.с.14, 15. Згідно характеристики Криворізької гімназії № 42 КМР на родину [PERSON] , мати і батько розлучені, зловживають алкогольними напоями, дитина не має постійного мешкання. Сім`ю віднесено до категорії з нестабільним матеріальним становищем, дитина не забезпечена одягом, а.с. 17. [PERSON] потребує постійного контролю, не має зосередженості на роботі, не вміє знаходити мирні шляхи вирішення конфліктів, не дотримується правил поведінки, майже не приймав участі у дистанційному навчанні, має низький загальний розвиток, до школи приходив в неохайному вигляді, мав специфічний запах, а.с. 18. Згідно письмових пояснень [PERSON] , остання не забрала дитину з дитячого табору, оскільки поїхала до лікаря нарколога, а.с. 19. Згідно актів обстеження умов проживання від 16.02.2022, 30.10.2019, 16.02.2022 квартира де проживає малолітній [PERSON] та відповідачка ( [ADDRESS] ) перебуває у незадовільному стані, в квартирі антисанітарія, бруд, бігають таргани, відсутні продукти харчування, на підлозі валяються використані шприци, спальне місце дитини в неналежному стані, а.с. 21, 88. Згідно актів обстеження умов проживання від 08.06.2022, 21.06.2023, 23.06.2023, 05.05.2023, 10.04.2023 квартира де проживає малолітній [PERSON] та відповідачка ( [ADDRESS] ) перебуває у незадовільному стані, в квартирі антисанітарні умови, відсутня чиста білизна, відсутні продукти харчування, а.с. 22,23,89,139,143-147. Згідно письмових пояснень [PERSON] , була попереджена про можливість її позбавлення батьківських прав, через неналежне виховання сина та догляд за ним, а.с. 86. Згідно довідки №834/119 від 09.11.2023, [PERSON] перебуває на військовій службі з 26.10.2023, а.с. 55. Адміністрація Криворізької гімназії № 42 КМР неодноразово зверталася до ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із повідомленнями щодо неналежного виконання своїх обов`язків [PERSON] відносно свого сина., а.с. 90,95,96. Згідно листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» КМР від 30.11.2023, за час перебування в закладі [PERSON] , батьки дитину не відвідували, не цікавилися її життям, станом її здоров`я, не передавала речі дитині та продукти харчування, а.с.98. Згідно з висновком виконкому Тернівської районної у місті ради від 20.02.2024 р., батьки вихованням дитини не займаються, долею дитини цікавляться, ніякої допомоги на утримання дитині не надають, не забезпечують необхідним харчуванням та медичним доглядом, тобто поведінка відповідачів свідчить про те що останні усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому матір дитини [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав, а у батька дитини [PERSON] , доцільно відібрати дитину без позбавлення батьківських прав, оскільки він має реальну можливість виконувати батьківські обов`язки, але не вчиняє відповідних дій, а.с. 134-137. Згідно відповідей ВП №5 КРУ ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, ст. 152 КУпАП, а.с. 140, 141. Оцінка суду. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом (ст. 169 СК України). З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що відповідачка протягом тривалого часу не цікавиться сином, його життям, здоров`ям, розвитком, не бере участі в його вихованні і утриманні, не зробила ніяких дій для того, щоб забрати дитину із Центру, тобто соціальні звязки між дитиною і матірю відсутні, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, що відповідає інтересам дитини та є необхідним у демократичному суспільстві. Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Стосовно відібрання дитини в батька дитини, суд зазначає наступне. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. З наявних у справі письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що відповідач належним чином не повністю виконує батьківські обов`язки щодо належного виховання та розвитку сина, внаслідок чого дитина перебуває у закладі реабілітації. Водночас, на цей час відповідач перебуває на військовій службі, тому можливості проживання разом з дитиною він немає. Суд вважає, що у даному випадку відібрання сина у відповідача без позбавлення батьківських прав сприятиме захисту інтересів дитини з метою унеможливлення в подальшому залишення дитини без догляду. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що буде доцільно відібрати малолітнього сина у відповідача без позбавлення його батьківських прав, що відповідає інтересам дитини. При цьому суд зауважує, що згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ст.5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дитину. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно зі ст. 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Суд зазначає, що згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] у розмірі у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, з дати пред`явлення позову, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Щодо судових витрат суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та звернувся з двома позовними вимогами до кожного відповідача, то з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн. на користь держави, з кожного. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст.150, 164 СК України,

Outcome: approved