Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

01 квітня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 92 248,11 грн. У позовній заяві представник позивача вказує, що 14.06.2022 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідачу встановлено кредитний ліміт зі строком кредитування та процентною ставкою, а також видано кредитну картку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.03.2024 року має заборгованість на загальну суму 92 248,11 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками. Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.06.2022 року у розмірі 92 248,11 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2024 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Забара В. М. будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Банку. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, при причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що 14 червня 2022 року між [PERSON] та акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу відкрито кредитний рахунок у Банку та видано кредитну картку зі встановленим початковим кредитним лімітом на картковому рахунку (а.с. 12-21). Сторони погодили наступні умови кредитного договору: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія, розмір кредитного ліміту до 200 000 грн, строк кредитування становить 12 місяців з пролонгацією (п.1.2 Договору); процентна ставка 42,0% річних (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (п.1.5 та п.2.1.1.2.12 Договору). У підписаному відповідачем паспорті споживного кредиту 14.04.2021 року, [PERSON] ознайомив з інформацією про умови кредитування та орієнтовну за- гальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування (а.с. 22-25). Факт користування кредитними коштами підтверджується наданою позивачем випискою за кредитним договором № б/н за період з 01.06.2022 17.03.2024 року, згідно якої вбачається, що відповідач користувався кредитною (платіжною) карткою, розраховувався в магазинах, здійснював перекази грошових коштів на інші карткові рахунки та здійснював інші операції по картці (а.с. 29-35). Натомість відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість перед Банком не погасив, а тому в зв`язку вз зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 17.03.2024 року має заборгованість - 92248,11 грн, яка складається із: 74100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18148,11 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Сума заборгованості підтверджена відповідним розрахунком, наданим позивачем (а.с. 26-28). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а\~ в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти та взяв на себе обов`язки по виконанню договору, які на цей час не виконав у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 92248,11 грн, яку на цей час добровільно не сплачено, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень згідно платіжного доручення № ZZ420B1YMW від 20 березня 2024 року.

Outcome: approved