Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача [PERSON] - адвокат Слободян В.С. через «Електронний суд» подав позовну заяву до Лопатинської селещної ради Червоноградського району Львівської області (відповідач), у якій просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його мами [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3261 га, кадастровий номер: 4623982800:06:000:1309 та земельну ділянку загальною площею 0,3945 га, кадастровий номер: 4623982800:02:003:0022 в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , що належали їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №092720 зареєстрованого 13 серпня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16817. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, увійшло право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3261 га та площею 0,3945 га, що розташовані на території Нивицької сільської ради Радехівського (тепер Червоноградського) району Львівської області. За життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила. Остання була зареєстрована разом із сином [PERSON] по [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, нотаріусом було встановлено, що відсутні підстави для закликання до спадкоємства особи, оскільки позивачем не були надані докази родинних відносин спадкоємці зі спадкодавцем. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 13 травня 2024 року та 03 червня 2024 року представником відповідача, селищним головою [PERSON] подано до суду заяву, в якій останній просить суд розгляд справи здійснювати без його участі, складу суду довіряє(а.с.50,54). 14 травня 2024 року та 06 червня 2024 року представником позивача - [PERSON] подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі(а.с.51,55). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження(а.с.46-47). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 14.05.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.52). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.11.1993 серії [NUMBER] (а.с.16). Довідкою Лопатинської селещної ради Червоноградського району Львівської області№187 від 23.03.2023, встановлено, що гр. [PERSON] станом на 30.01.1996 року, був зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] . Разом з останнім за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] (а.с.21). Згідно свідоцтва про смерть, яке було видано повторно, серії [NUMBER] від 23.03.2023, [PERSON] померла [INFO] в с. Трійця, Радехівського району, Львівської області (а.с.19). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ №092720, виданого на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Нивицької сільської Ради народних депутатів від 13.08.2001 №16817, [PERSON] є власником земельної ділянки площею загальною 0,7207 га, яка розташована на території Нивицької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.25а-25б). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що встановлено витягом зі спадкового реєстру(а.с.20). Постановою державного нотаріуса, завідувача Соснівської державної нотаріальної кантори Львівської області Медведюк З.С. від 06.104.2023 № 112/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, нотаріусом було встановлено, що відсутні підстави для закликання до спадкоємства особи, оскільки позивачем не були надані докази родинних відносин спадкоємці зі спадкодавцем(а.с.36-37). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Так, згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] померла [INFO] в с. Трійця, Радехівського району, Львівської області. Остання, до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт родинних відносин, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Позивач - [PERSON] , прийняв спадщину після смерті своєї мами - [PERSON] , шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки після смерті спадкодавця, [PERSON] продовжував надалі розпоряджатися спадковим майном та був зареєстрований та постійно проживав з [PERSON] на момент смерті останньої. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту родинних відносин позивача з мамою [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення зазначеного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті мами - [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved