Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який 29 грудня 2006 року зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, про що було зроблено запис за № 145. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, відповідач припинила з ним стосунки та з 4 березня 2023 року проживає окремо. З цього часу вони (сторони) спільне господарство не ведуть. Він (позивач) вважає, що шлюб зберегти неможливо, просив не надавати строк на примирення. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання відповідач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнала позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] , однак з оригіналу свідоцтва про шлюб вбачається, що у зв`язку із реєстрацією шлюбу з позивачем відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, суд не вбачає підстав для зміни відповідачу після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ураховуючи те, що відповідач не просила змінити їй прізвище на « [PERSON] », суд вважає за доцільне залишити відповідачу прізвище, набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 2). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved