Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

09.04.2024 року звернулася представник заявниці - адвокат Грушевська Наталія Іванівна, до суду із заявою, в якій просила суд: встановити юридичний факт, [PERSON] , [INFO] є матір?ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі. 29.05.2024 року учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, заявниця та заінтересована особа - подали до суду заяви, у яких зазначили що підтримують заяву про встановлення факту родинних відносин, та просили розглядати заяву без їх особистої участі. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №3-137, від 28 січня 2012 року. Вказане свідоцтво зареєстровано у КП МБТІ за № 284 в книзі 46 допк-112, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36074922 від 01.11.2012 року. Згодом заявниця вирішила подарувати належну їй квартиру [ADDRESS] , своєму сину [PERSON] , для чого вони звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Еліни Володимирівни. Розглянувши надані документи нотаріус надала листа № 53/01-16 від 04.04.2024 року, в якому роз`яснила, що оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу, відповідно до п. 163.1 ст. 163 якого об?єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. до складу якого включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом (пп 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 Кодексу). Статтею 174 Податкового кодексу встановлено порядок оподаткування доходу отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав. Об?єкти дарування, зазначені в п.174.1 цієї статуті, зокрема об?єкти нерухомості, подаровані платнику податку іншою особою, оподатковується згідно з правилами, встановленими розділом IV Податкового кодексу для оподаткування спадщини (п. 174.6 ст. 174 Кодексу). Згідно з пп. 174.2.2 п. 174.2 цієї статті вартість будь-якого об?єкта спадщини/дарування,, що успадковується /отримується у дарунок спадкоємцями/обдарованими, які не є членами сім?ї спадкодавця/дарувальника першого та другого ступенів споріднення, оподатковується за ставкою 5%, визначеною п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу. Відповідно до п.174.3 ст. 174 Кодексу особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці/обдаровуванні, які отримали спадщину/дарунок. Крім того, зазначений дохід є об?єктом оподаткування військовим збором (пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу). Ставка військового збору становить 1,5 % об?єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 цього пункту (пт.1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу) На виконання порядку, встановленого розділом IV Податкового Кодексу для податкового розрахунку та надання до контролюючого органу щокварталу інформації про видачу свідоцтва про право на спадщину (посвідчення договорів дарування) нотаріусом встановлюються родинні відносини. Тобто заявниці необхідно надати документи, що підтверджують родинні відносини для оподаткування за ставкою 0%, як члена сім?ї дарувальника першого ступеню споріднення. Судом встановлено, що заявницею для огляду було надано оригінал правовстановлюючого документа на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом№3-137, від 28 січня 2012 року, зареєстрованого КП "ОМБТІ та РОН" за №284 в книзі 46 допк-112, на ім?я [PERSON] , Витяг про державну реєстрацію прав № 36074922 від 01.11.2012 року, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №29467688 від 28.01.2012 року; Свідоцтво [NUMBER] про народження [PERSON] , (на російської мові), видане 05.03.1971 року, усі записи в якому зроблені російською мовою: а саме прізвище дитини « [PERSON] », прізвище матері « [PERSON] », паспорт громадянина України серія [NUMBER] на ім?я [PERSON] , [INFO] . У зв?язку з вищевикладеним, заявниці було роз?яснено те, що в документах є розбіжності у написанні прізвища її сина та самої заявниці на українській мові. Тобто у сина прізвище « [PERSON] », а у заявниці « [PERSON] », внаслідок чого нотаріус порекомендувала заявниці звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Судом встановлено, що розбіжності у прізвище виникли в зв?язку з тим, що при отриманні паспорту громадянина України, прізвище на російської мові " [PERSON] " заявниці переведено на українську мову як " [PERSON] ", а сину заявниці переведено як « [PERSON] ». Судом встановлено, що факт родинних відносин між [PERSON] , та [PERSON] , підтверджується його свідоцтвом про народження, де матер`ю вказано російською мовою: « [PERSON] ». Суд зазначає, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, на підставі якого заявниця успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , квартиру [ADDRESS] , вказано що син спадкодавця [PERSON] , відмовився від частки майна, що також підтверджує факт родинних відносин. Крім іншого, заявниця зареєстрована разом з сином за однією адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що заявник звертається до суду із заявою про встановлення факту родинних зв?язків, оскільки фактично на момент звернення, у заявниці та її сина різні прізвища у документах, що посвідчують особи, а свідоцтво про народження дитини не передбачає перекладу на українську мову, яка могла би змінити цю ситуацію. Фактично, через формальну помилку у перекладі прізвища заявниця обмежена у праві здійснені догляду за батьками, який надається лише родичам першого ступеню споріднення, утворились проблеми у доказуванні права на спадкування майна у майбутньому, тощо. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Згідно ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Справа про розірвання шлюбу за заявою особи, засудженої до позбавлення волі, може бути розглянута судом за участю представника такої особи. Справи окремого провадження не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Звертаючись до Правил українського правопису прізвищ, суд зазначає наступне. «Правопис слов`янських прізвищ та імен. Основні правила правопису прізвищ та імен інших слов`янських народів: Російську літеру и передаємо: а) літерою і на початку слова та після приголосних (крім шиплячих і ц): Ігнатов, Ісаєв ; Бірюков , Вісковатов, Гагарін, Казін, Мічурін , Муусін , Пушкін ; б) літерою ї після голосного й при роздільній вимові після приголосних (після ь та апострофа): Воїнов , Гур`їн , Ізмаїлов , Ільїн ; в) літерою и: 1) після ж, ч, ш, щ і ц перед приголосним: Гаршин, Гущин , Дорожин, Лучин , Цецилін , Чичиков , Шишкін , Щиглов , але Ціолковський (перед голосним); 2) у прізвищах, утворених від імен та загальних назв, спільних для української та російської мов з однаковим або дуже подібним звуковим оформленням, які в українській мові пишемо через и: Борисов , Ботвинник , Вавилов , Виноградов , Данилов , Дубинін , Кирилов , Кисельов , Миронов , Митрофанов , Мишкін , Никифоров , Одинцов , Пивоваров , Пиляєв , Писарєв , Смирнов , Титов , Тихомиров , але Нікітін , Ніколаєв , Філіппов тощо, вихідними для яких є імена, відмінні від українських; Калінін , Малінін ; Леонідов , оскільки в українській мові ім`я Леонід також пишемо через і; 3) у префіксі при: Прибилкін, Привалов, Пришвін; 4) у суфіксах -ик, -ич, -иц, ищ-: Бімликов, Котельников , Крутиков , Новиков ; Григорович , Станюкович ; Голицин, Палицин; Радищев, Татищев.» Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Верховного Суду України від 31.01.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Таким чином, вищенаведене дає підстави стверджувати, що заявниця є матір`ю [PERSON] , а розбіжність в одній літері у прізвищі матері та сина « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах виникли під час перекладу прізвища з російської на українську мову. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Outcome: approved