Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства звернулась [PERSON] . Зазначає, що [INFO] народила дочку [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , і оскільки вони в шлюбі не перебували, а [PERSON] не подав спільну з нею заяву про його запис, як батька дитини, то запис про батька [PERSON] було вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Пояснює, що в подальшому вона та [PERSON] підтримували дружні стосунки, останній визнавав своє батьківство щодо дитини, надавав їй матеріальну допомогу. Зазначає про те, що [INFO] [PERSON] , будучи військовослужбовцем, загинув, у зв`язку з чим [PERSON] фактично втратила годувальника та має право на пільги, як дитина загиблого військовослужбовця. Вказує на те, що відповідачка [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] та у них відсутнє взаєморозуміння щодо надання нею документів, необхідних для вирішення справи. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] після проведення по справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи позов визнали. Ухвалою суду від 10.07.2023 було відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження, визначено відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 04.09.2023 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та визначено третій особі строк для надання суду пояснень щодо позову. Зазначена третя особа правом подати пояснення щодо позову не скористалась. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати було відмовлено в задоволені клопотання представника позивачки про залучення до участі у справі приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грунтківської І.А. в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою суду від 26.12.2023 витребувано з Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Острог Рівненської області, який загинув [INFO] ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб [PERSON] , [INFO] , із зазначенням зміни нею прізвища, а також витребувано в приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. документально підтвердженні відомості про те, чи заводилася після смерті [PERSON] спадкова справа та про коло його спадкоємців. 05.01.2024 судом було вирішено залучити до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] , як таку, що є спадкоємцем [PERSON] . Ухвалою суду від 27.02.2024, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, клопотання представника позивача про призначення по даній справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи залишено без розгляду. Ухвалою суду від 27.02.2024 у справі за клопотанням представника [PERSON] було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження, яке було поновлено 06.06.2024. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України, виходячи з наступного. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та пояснив, що [INFO] позивачка народила дочку [PERSON] , батьком якої є [PERSON] і оскільки [PERSON] та [PERSON] в шлюбі не перебували, а останній не подав спільну з позивачкою заяву про його запис, як батька дитини, то запис про батька [PERSON] було вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Зазначив, що [PERSON] визнавав своє батьківство щодо дитини, надавав їй матеріальну допомогу, зустрічався з дочкою та проводив з нею свій час, що підтверджується наданими позивачкою фотознімками, де [PERSON] відображений з дочкою [PERSON] . Пояснив, що [PERSON] також матеріально підтримував свою дочку, що підтверджується банківськими відомостями про перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивачки. Зазначає про те, що [INFO] [PERSON] , будучи військовослужбовцем, загинув, у зв`язку з чим [PERSON] фактично втратила годувальника та має право на пільги, як дитина загиблого військовослужбовця, а також може претендувати на спадщину після його смерті, в якій спадкоємцем є [PERSON] , а також, як і мати [PERSON] , може претендувати на виплати при загибелі батька. Відповідачі вважають, що для правильного вирішення цієї справи необхідно провести судову молекулярно-генетичну експертизу, яка дасть можливість визначити чи є [PERSON] дочкою [PERSON] . Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, її представник в суд не з`явився, про причини неявки не повідомив. З паспорта позивачки [PERSON] встановлено, що вона зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] . Це ж підтверджено витягом №729/01-17-23 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.05.2023, з якого також вбачається, що малолітня [PERSON] є зареєстрованою за місцем проживання у вказаному житловому приміщенні. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилась [INFO] в м.Острог Рівненської області і в зазначеному документі її батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що запис про батька [PERSON] було вчинено на підставі ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до виписки (окремі операції надходження коштів) АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку [PERSON] вбачається, що протягом 2022 року [PERSON] систематично перераховував позивачці грошові кошти на загальну суму 38500 грн. Відповідачками не заперечувались світлини, на яких за твердженням позивачки зображені [PERSON] та [PERSON] , а тому судом зазначені докази приймаються як належні. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що [PERSON] , який був зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] загинув [INFO] внаслідок військових дій від ушкодження, спричиненого іншими видами вибухів та уламків. З повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а з довідки приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. встановлено, що після смерті [PERSON] 19.07.2023 було заведено спадкову справу №22/2023 та мати [PERSON] відмовилась від спадщини на користь сестри [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст.1261 ЦК України (перша черга спадкоємців за законом), мати спадкодавця та [PERSON] (в разі її визнання дочкою [PERSON] ) належать до першої черги спадкоємців після смерті [PERSON] . За правилами ст.1261 ЦК України (друга черга спадкоємців за законом), сестра спадкодавця належить до другої черги спадкоємців після смерті [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є належними відповідачами по даній справі. При цьому, суд виходить і з того, що сторонами не оспорюється те, що загиблий [PERSON] був військовослужбовцем і бере до уваги, що в разі задоволення позову [PERSON] може разом з іншими родичами загиблого військовослужбовця [PERSON] , зможе претендувати на грошову допомогу, що виплачується у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей". З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу батьківства щодо малолітньої [PERSON] , для вирішення якого слід встановити обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення сторін. Ці обставини переконливо можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. В процесі розгляду справи, за погодженням із сторонами судом було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. При цьому, суд виходив і з того, що з урахуванням норм встановлених ст.84, 104, 106 ЦПК України, на стадії розгляду справи в суді саме суд має вирішувати питання про призначення по справі експертизи, а також з того, що висновок експерта №2538-МГ, який було подано стороною позивачки, всупереч ч.5 ст.106 ЦПК України не містить посилання на те, що він підготовлений для подання до суду. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Калачова проти російської федерації №3451/05, §34, від 07.05.2009). Відповідно до висновку експерта №841-МГ від 02.05.2024, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає не менш 99,99999%. Таким чином, встановлено, що [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] . Вказаний доказ не викликає сумніву у суду. Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього кодексу. За змістом ст.125-128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану і якщо така заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника, повноваження якого мають бути нотаріально засвідчені, або надіслана поштою за умови її нотаріального засвідчення. За відсутністю заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство дитини може бути визнане за рішенням суду і підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов може бути пред`явлений матір`ю неповнолітньої дитини або особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. В даному випадку дитина народилась від осіб, які не перебували у шлюбі між собою і тому запис про батька дитини вчинено зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до п.20 п.1 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.200 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до положень ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є, серед іншого, і рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру цивільного стану. Відповідно до п.2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 26.09.2002 із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відомості зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. В судовому засіданні встановлено, що докази по справі повністю узгоджуються з заявою позивачки, поясненнями її представника в судовому засіданні, письмовими доказами. Оскільки в судовому засіданні здобуто відомості, що підтверджують походження дитини від [PERSON] , то позов слід задоволити. Беручи до уваги, що запис про батька [PERSON] проведено за відсутності заяви [PERSON] і в судовому засіданні отримано достатні дані, які вказують на те, що він є батьком [PERSON] , то в актовий запис про народження зазначеної особи слід внести відомості про [PERSON] як батька [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №19 від 08.05.2023 та квитанцією №32528798800007107153 від 15.06.2023, а тому у зв`язку з визнанням позову відповідачками позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 536 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви. В той же час, за цими ж правилами з відповідачок на користь позивачки підлягає стягненню по 268 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору. На підставі ст.122, 125, 128-129 СК України,

Outcome: approved