Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після смерті матері, відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,34 га. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, якими є державний акт на право приватної власності на землю, який обов`язково необхідно подати в оригіналі державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину. Державним нотаріусом в оформленні права власності на спадкове майно за заповітом позивачці в усному порядку було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом та розглянути справу без участі позивачки. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24 травня 2024 року було замінено в справі не належного відповідача належним. Відповідачка [PERSON] , у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає, надала суду письмові докази на підтвердження відмови від спадкових прав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється\~ без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.\~247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Осівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 22.03.2018. За життя [PERSON] , належали земельні ділянки, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія РВ №043120. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Також судом встановлено, що після смерті спадкодавиці [PERSON] , відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 1,34 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер: 5621885900:02:005:0035. За життя [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений секретарем Осівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області 22.03.2013 року, згідно якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . На час смерті спадкодавиця [PERSON] , проживала одна, що підтверджується довідкою старости Бережницького старостинського округу Дубровицької міської ради від 13.12.2023 року №589/02. Однак судом також встановлено, що на час смерті [PERSON] , з нею без реєстрації проживала [PERSON] , яка визначена належним відповідачем у даній справі. В той же час, із наданих суду письмових доказів вбачається, що відповідачка відмовилася від належних їй спадкових прав в користь позивачки [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] - спадкоємцем та [PERSON] спадкодавцем, стверджується свідоцтвом про народження позивачки, серії [NUMBER] , де її матір`ю записана [PERSON] , а також копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00043367875 де дівоче прізвище позивачки вказано « [PERSON] . Також судом встановлено, що Державним нотаріусом в усному порядку в оформленні права власності на спадкове майно за заповітом позивачці відмовлено, оскільки не надано оригінали правовстановлюючих документів. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлій, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст.1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно \~від часу прийняття спадщини, вона належить \~спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки покійна [PERSON] , за свого життя була власником земельної ділянки, залишила заповіт, позивачка [PERSON] , являється спадкоємцем за заповітом першої черги, проте відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на земельну ділянку унеможливлює їй оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що [PERSON] , набула право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Окрім того відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. На підставі наведеного,

Outcome: approved