Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 5 лютого 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 27 лютого 2014 року у виконавчому комітеті Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Позивачка зазначає, що спільне життя у них не склалося через розбіжності в характерах та ігнорувань її як особистості, відсутність спільних інтересів та відсутності почуттів, внаслідок чого виникали постійні сварки та непорозуміння. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 439744 від 7 лютого 2024 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 березня 2024 року клопотання [PERSON] задоволено, надано сторонам у справі строк для примирення тривалістю 2 (два) місяці, та провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2024 року поновлено провадження у даній цивільній справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду на 29 травня 2024 року на 9 год. 00 хв. у залі суду. Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб (а.с. 20). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про відкладення справи за сімейними обставинами на більш тривалий період (а.с. 21). Згідно з приписами ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, при цьому причини неяки відповідача судом визнаються неповажними. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2014 року у виконавчому комітеті Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного сумісного життя у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 8), та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 9). Як зазначає позивачка сторони припинили шлюбні відносини з причин відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають (позивачка з дітьми живе у будинку батьків), спільного господарства не ведуть. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність шлюбу - принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. За положеннями частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно, згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом сторонам надавався строк на примирення, проте примирення подружжя не відбулося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка наполягає на розлученні, на примирення не згідна. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1211 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка при зверненні до суду не просила відшкодувати їй понесені судові витрати. Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність, понесені судові витрати позивачкою при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved