Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

26 березня 2024 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) в якому просив стягнути з останньої заборгованість за послугу з централізованого опалення за адресою нежитлового приміщення: [ADDRESS] , за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 у розмірі 114770,10 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 130,50 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 18178,56 гривень, 3% річних у розмірі 5415,03 гривень, пеню у розмірі 6591,24 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії (централізованого опалення) за адресою нежитлового приміщення: [ADDRESS] . Відповідач є власником зазначеного нежитлового приміщення, і згідно з показаннями приладу комерційного обліку у період з 01.11.2021 по 31.03.2023 відповідачем спожито теплову енергію у розмірі 21,95Гкал, на загальну суму 114782,39 гривень, а також здійснено нарахування плати за абонентське обслуговування у розмірі 130,50 гривень. Оскільки відповідач не здійснює у повному обсязі оплату за отримані послуги позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 18 квітня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14 травня 2024 року. 13 травня 2024 року, через систему «Електронний суд», позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог у якій, з урахуванням часткової сплати відповідачем суми боргу, після відкриття провадження у справі, просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послугу з централізованого опалення за адресою нежитлового приміщення: [ADDRESS] , у розмірі 87879,30 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 123,48 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 18178,56 гривень, 3% річних у розмірі 5415,03 гривень, пеню у розмірі 6591,24 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 12 червня 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд», подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила). Надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем розташування нерухомого майна нежитлового приміщення вбудованого у перший поверх житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] \~є власником\~нежитлового приміщення\~за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с. 15,16-17). Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.11.2021 по 31.03.2023, з урахуванням сплачених після відкриття провадження у справі сум, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за адресою належного відповідачу нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , складає 87879,30 гривень, плата за абонентське обслуговування складає 123,48 гривень. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, який не заперечувався відповідачем, та з яким погоджується суд, стягненню підлягає сума індексу інфляції у розмірі 18178,56 гривень, три проценти річних у розмірі 5415,03 гривень, пеня у розмірі 6591,24 гривень. Підсумовуючи вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позову,\~а саме\~стягнення з\~відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 87879,30 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 123,48 гривень, пеню у розмірі 6591,24 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 18178,56 гривень, 3% річних у розмірі 5415,03 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також,\~згідно ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при\~зверненні до\~суду із\~даним позовом понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень, враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1514 гривень, судовий збір у розмірі 1514 гривень підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved