Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

13.09.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що з 12.03.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням суду від 27.04.2020. Під час шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON] . З листопада 2018 року відповідач самоусунувся від виховання сина, матеріальної допомоги на його утримання не надавав та не надає, не спілкується з ним і не цікавиться його життям. Ще до розірвання шлюбу вона звернулася до суду та 21.01.2020 Краматорським міським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, однак рішення суду відповідачем не виконується, місце перебування його не відомо та ймовірно останній виїхав за кордон. Всі питання по вихованню та забезпеченню сина необхідним вона вирішує сама, без участі та підтримки батька, який навмисно та злісно не виконує свої батьківськи обов`язки, оскільки протягом тривалого часу не проявляє турботи, уваги, не бере участі у вихованні і утриманні, не піклується про стан здоров`я та розвитку сина, не спілкується з ним, а тому позивачка вважає, що існує достатньо підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні позивач просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи свого представника в судове засідання не направив, однак через систему «Електронний кабінет» направив висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд, заслухавши позивачку, з`ясувавши думку дитини та дослідивши матеріали справи встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] , про що Краматорським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 29.08.2016 складено відповідний актовий запис №1370. Батьком дитини у актовому записі зазначено відповідача [PERSON] , матір`ю позивачку [PERSON] .. Шлюб між сторонами розірвано заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27.04.2020. Судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області від 21.01.2020 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] станом на 31.12.2023 становить 59778,00 грн.. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні малолітній [PERSON] , [INFO] , зазначив, що батька не бачив з шести років, він не приїзжав до нього на день народження та коли хворів. Згідно пояснень [PERSON] , вихованням, лікуванням та освітою малолітнього [PERSON] займається одна мати, а батько не надав допомоги в оплаті операції, яку робили дитині, не цікавиться його станом, не відвідував сина у лікарні. Згідно висновку №01-49/387 від 17.02.2024 Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, з урахуванням інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] .. На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не здійснює будь-яких дій щодо забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування своєї дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved