Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Позивач, яка є законним представником малолітньої [PERSON] , звернулась, в її інтересах, до суду із позовом до відповідача про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті [INFO] її батька [PERSON] , та яке складається з: земельної ділянки кадастровий номер 5124181700:01:002:0032, цільове призначення 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої Одеська область, Ізмаїльський район, (Ренійська ОТГ) Лиманська сільська рада, масив №5-6, земельна ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту) та земельної ділянки кадастровий номер 5124181700:01:001:0068, цільове призначення 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої Одеська область, Ізмаїльський район, (Ренійська ОТГ) Лиманська сільська рада, масив № [NUMBER] , земельна ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла у відповідності до ст. 1268 ЦК України. Пізніше, 10.05.2023 р., позивач, в інтересах [PERSON] , звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Вальченко В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про визнання позову, в якій також просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON] , помер [INFO] , серія [NUMBER] ; свідоцтво про смерть [PERSON] , помер [INFO] , серія [NUMBER] ; свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , серія [NUMBER] ; заповіт [PERSON] від 25.02.2002 р., згідно якого [PERSON] заповідав земельний пай [PERSON] ; довідка Ренійського районного відділу земельних ресурсів № 191 від 08.06.2007 р.; довідка Ренійського районного відділу земельних ресурсів № 173 від 03.07.2007 р.; державний акт на право приватної власності на землю площею 2,18 гектарів, власник [PERSON] , серія [NUMBER] від 05.05.2003 р.; витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 03.07.2007 р.; витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку; довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 245 від 12.10.2022 р.; витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 18.05.2007 р.; витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18.05.2007 р.; інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові спрви та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); паспорт [PERSON] , № [NUMBER] ; витяг з реєстру територіальної громади про місце реєстрації [PERSON] ; паспорт [PERSON] , серія [NUMBER] від 11.12.2006 р.; протокол опитування [PERSON] та [PERSON] за їх згодою відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 31.05.2023 р.; оголошення у газеті; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно від 10.05.2023 р. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки кадастровий номер 5124181700:01:002:0032, цільове призначення 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої Одеська область, Ізмаїльський район, (Ренійська ОТГ) Лиманська сільська рада, масив №5-6, земельна ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту) та земельної ділянки кадастровий номер 5124181700:01:001:0068, цільове призначення 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої Одеська область, Ізмаїльський район, (Ренійська ОТГ) Лиманська сільська рада, масив № [NUMBER] , земельна ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту). Під час життя [PERSON] залишив заповідальне розпорядження на ім`я [PERSON] , тому спадкоємство здійснювалось за заповітом. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, позивач постійно проживав (був зареєстрований) разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 245 від 12.10.2022 р., від спадщини не відмовлявся. Таким чином [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не оформив її у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, яку він успадкував після смерті [PERSON] . Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Сторони входять до кола спадкоємців першої черги спадкового майна [PERSON] є донькою спадкодавця (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.04.2010р.), відповідачка матір спадкодавця. На момент смерті [PERSON] його донька [PERSON] була малолітньої особою, її законний представник, у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, не зверталась із заявою про прийняття спадщини, однак вони мешкали разом із спадкодавцем на момент його смерті однією сім`єю. Відповідач також не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України 10.05.2023 р. позивач, як законний представник, в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України, має всі законні підстави для визнання за нею права власності, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач як спадкоємець першої черги за законом, ніяких дій для прийняття спадщини не вчиняла, не заперечує оформлення спадщини за [PERSON] . Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, який діє як законний представник в інтересах [PERSON] , обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку [PERSON] прийняла спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляла, крім того на момент відкриття спадщини вона була малолітньою особою. Відповідач ніяких дій для прийняття спадщини не вчиняла, не заперечує проти прийняття спадщини [PERSON] , про що свідчать її заяви, яка долучена до матеріалів справи. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була малолітньою особою та постійно проживала разом із спадкодавцем та не заявляла про відмову від неї (через свого законного представника), однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved