Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Заявник 16.08.2023 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на наступні обставини. 09.03.2020 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (звернення № 1536). 15.03.2023 року було прийнято рішення №047250016852 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи відображені в трудовій книжці [NUMBER] та частково зараховано згідно архівної довідки №33 від 30.05.2022 року, оскільки вказане в даних документах по батькові не відповідає її паспортним даним, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110. Вбачається розбіжність з паспортними даними: трудова книжка колгоспника [NUMBER] , дата заповнення 01.03.1994 року видана на прізвище, ім`я, по батькові - « [PERSON] » (мовою оригіналу), тоді як в паспорті по батькові - « [PERSON] », також на титульній сторінці трудової книжки не вказані число та місяць народження. Крім того в архівних довідках №33 та №35 від 30 травня 2022 року зазначено, що в книгах особистих рахунків по заробітній платі колгоспників за період з 1991-1994 років записана по батькові як « [PERSON] » . Внаслідок цієї розбіжності виникла плутанина, яка позбавляє її можливості у повному обсязі користуватися її майновими та немайновими правами, а саме позбавляє права на пенсійне забезпечення. Вважає, що причиною помилкових записів її по батькові у вищезазначених документах є неуважність інспекторів відділу кадрів, що оформлював ці документи, однак на той час вона не надала цьому факту особливої уваги, коли побачила запис в трудовій книжці,а стосовно архівних довідок взагалі не знала, що по батькові там записано не вірно. Вона народилась [INFO] в с.Звізда Нікопольського району Дніпропетровської області в родині [PERSON] та [PERSON] , про що було видано свідоцтво про народження [NUMBER] , в якому її по батькові російською мовою було записано « [PERSON] ». 11.07.1983 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище « [PERSON] ». В свідоцтві про укладення шлюбу її по батькові записано « [PERSON] » (мовою оригіналу). Відповідно до паспорту громадянки України, вона народилась [INFO] . Її по батькові зазначено як « [PERSON] ». В довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру її по батькові вірно зазначено як « [PERSON] ». На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника [NUMBER] дата заповнення 01.03.1994 року та архівних довідок №33 та №35 від 30.05.2022 року. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі (а.с.35). 03.11.2023 року представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав суду відзив по справі, в якому зазначає, що заявник не подав жодних доказів про те, що трудова книжка та архівні довідки належить саме їй. Крім того, вказав на те, що із заяви [PERSON] вбачається спір про право. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим Нікопольським РВУМВС України у Дніпропетровській області 17.11.1998 року, прізвище заявника вказано - « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по-батькові - « [PERSON] » (а.с.10). Згідно копії картки фізичної особи - платника податків, виданої Нікопольською ОДПІ від 08.11.2001 року, заявника вказано « [PERSON] » (а.с.16). Згідно копії трудової книжки колгоспника [NUMBER] з датою заповнення книжки 01.03.1994 року, прізвище заявника російською мовою зазначено як « [PERSON] » ім`я « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] » (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , прізвище заявника російською мовою зазначено як « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » [INFO] (а.с.6а). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Лошкарівською сільською радою Нікопольського району від 11.06.1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , й присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6а). Крім того, заявницею було отримано довідки №33 та №35 від 30.05.2022 року видані Виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області , в яких зазначено, що в книгах особових рахунків по заробітній платі колгоспників за 1991,1992,1993,1994 роки заявник записана по батькові « [PERSON] » (а.с.7,8). Згідно рішення про відмову у призначенні песії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 047250016852 від 15.03.2023 року (а.с.9), заявнику повідомлено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи відображені в трудовій книжці [NUMBER] та частково зараховано згідно архівної довідки №33 від 30.05.2022, оскільки вказане в даних документах по батькові не відповідає паспортним даним заявниці, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (а.с.9). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови,суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням,повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження. Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] з датою заповнення 01.03.1994 року, архівна довідка № 33 від 30.05.2022 року та архівна довідка № 35 від 30.05.2022 року належать саме заявнику [PERSON] , [INFO] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, оскільки вона через вказані неточності у її трудових книжках та архівних довідках, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] , підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу. Заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є необґрунтованим, адже відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 12серпня 1993року №637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Outcome: approved