Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позивачка зазначає, що з 02 вересня 2020 року вона проживає із відповідачем однією сім`єю. Сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які прож ивають із позивачкою та перебувають на її утриманні. [PERSON] доглядає за дітьми та потребує матеріальної допомоги, однак [PERSON] не надає коштів на її утримання. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивачки вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Судом об`єктивно встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно з судовим наказом Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 квітня 204 року у справі № 675/612/24 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 91 СК України\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст.\~84\~та ст.ст.\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, тому вона потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв`язку із доглядом за спільними дітьми позбавлена можливості працювати. Відповідач добровільно такої допомоги не надає. Доведеність батьківства відповідача стосовно народжених від нього позивачкою дітей породжує обов`язок відповідача як на утримання дітей, так і на утримання її матері, оскільки вона не має самостійного доходу та потребує матеріальної допомоги, виходячи з приписів ч. 2\~ст. 91 СК України, якою констатовано, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~84\~та ст.ст.\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Зважаючи на викладене, суд вважає, що [PERSON] частково спроможний надавати матеріальну допомогу [PERSON] до досягнення дітьми трирічного віку, а тому з урахуванням його матеріального становища, наявності обов`язку зі сплати аліментів на утримання дітей, стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відтак, позов слід задовольнити частково. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 807 грн 51 коп судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 84, 91 СК України,

Outcome: partial