Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

18 березня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 20 000 гривень щомісячно. Позов мотивований тим, що позивач є сином безвісти зниклого військовослужбовця [PERSON] , який брав безпосередню участь у захисті безпеки і інтересів держави у зв`язку з агресією російської федерації проти України та зник безвісти. За батьком зберігається грошове забезпечення військовослужбовця, яке отримує його дружина [PERSON] . Позивач на даний час є повнолітнім, але навчається в Київському національному університеті ім.Тараса Шевченка, а тому має право на отримання аліментів з доходу, який нараховується [PERSON] . Просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання у вище вказаній сумі. Ухвалою судді від 21 березня 2024 року по справі відкрито провадження, яку постановлено слухати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 20.05.2024 до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , в яких остання проти позову заперечила та пояснила, що її чоловік [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України, військова частина [NUMBER] . Вони мають двох дітей дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . 14 грудня 2022 року [PERSON] зник безвісти у ході відбиття штурмових дії противника, за фактом його зникнення безвісти зареєстровано кримінальне провадження. Оскільки відповідач є зниклим безвісти, тому не може належним чином ані представляти свої інтереси в суді, ані зібрати необхідні докази по суті справи. Вона як дружина зниклого військовослужбовця отримує грошове забезпечення чоловіка. Позивач жодним чином не обґрунтував розмір аліментів, які просить стягнути в відповідача, не довів неможливості його матері надати матеріальну допомогу повнолітньому сину, оскільки обов`язок утримувати дитину покладається в рівній мірі на обох батьків. Також [PERSON] зазначила, що [PERSON] має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Просила відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених в ньому підстав та пояснив, що навчається в університеті на державній формі навчання, отримує стипендію, проживає в гуртожитку, на оплату якого має пільги як син зниклого безвісти військовослужбовця, його мати здорова, працездатна, працює в Республіці Польща та щомісячно надає йому кошти на утримання в розмірі 10000-12000 грн. Відповідач, місце реєстрації якого не відоме, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, разом з тим останній рахується безвісти зниклим. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, свої інтереси доручила представляти адвокату Маншиліній К.О., яка при розгляді справи проти позову заперечила з підстав, викладених в поданих письмових поясненнях. Представник третьої особи військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань, пояснень до суду не подав. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Понінківською селищною радою Полонського району Хмельницької області 04.11.2005 (а.с.4). З даних копії довідки, виданої Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, вбачається, що [PERSON] є здобувачем 1 курсу денної форми здобуття освіти першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності «Право» у вказаному навчальному закладі з 01.09.2023 і закінчує навчання 30.06.2027 (а.с.6). Згідно даних копії сповіщення сім`ї № 141 від 26.12.2022, молодший сержант [PERSON] 14 грудня 2022 року зник безвісти в районі населеного пункту Яковлівка Донецької області у ході відбиття штурмових дій противника (а.с.9). З приводу зникнення чоловіка [PERSON] звернулась до органів поліції, що підтверджується даними витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 12022100050003128 (а.с.57). Відповідно до копії довідки військової частини [NUMBER] , виданої 03.03.2023 за № 2395, [PERSON] перебуває на службі у вказаній військовій частині (а.с.59). Як вбачається з відомостей копії листа військової частини [NUMBER] № 141/53/314 від 29.01.2024 виплата грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] здійснюється його дружині [PERSON] (а.с.8). 20 лютого 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , та є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.68-70). З пояснень позивача вбачається, що мати останнього на даний час перебуває у Республіці Польща де працює та надає йому щомісячно матеріальну допомогу в розмірі 10-12 тисяч грн. Вирішуючи правомірність заявлених позивачем вимоги суд виходить з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина 4 статті 25 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-VIII (далі - Закон № 2505-VIII ) набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2505-VIII особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України. Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. В даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. N 884 (надалі - Порядок). Згідно п. 3 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Пункт 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до п. 7 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Згідно з п. 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з вимогами ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Суд зазначає, що [PERSON] є безвісти зниклим, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема не позбавляє його обов`язку утримувати повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. При визначені розміру аліментів суд враховує, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні, а також надання для позивача матеріальної допомоги його матір`ю, навчання на державній формі, отримання стипендії, наявність пільги по оплаті за проживання у гуртожитку, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відтак з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання останнього як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 4000 гривень щомісячно. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial