Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Алексенко С.Л., звернулась до суду із позовом до приватно-орендного підприємства «Тернопільське» (далі \~ПОП «Тернопільське»), у якому просить: - скасувати рішення про державну реєстрацію змін до іншого речового права №51123058 від 13.02.2020 року, прийняте державним реєстратором Бучацької міської ради Тернопільської області Лесиком Василем Богдановичем на підставі додаткової угоди від 11.11.2018 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до договору оренди землі від 26.07.2016 року, укладеної між [PERSON] та приватно - орендним підприємством «Тернопільське» на земельну ділянку площею 0,9237 га, кадастровий номер 6125082400:01:001:0454, яким змінено дату закінчення строку дії права оренди землі на 11.11.2025 року; - зобов`язати приватно - орендне підприємство «Тернопільське» повернути [PERSON] земельну ділянку площею 0,9237 га, кадастровий номер 6125082400:01:001:0454, що розташована на території Дворічанської сільської ради, Теребовлянського (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказав, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,9237 га, кадастровий номер 6125082400:01:001:0454, яка розташована на території Дворічанської сільської ради Тернопільського (колишнього Теребовлянського) району Тернопільської області. 26 липня 2016 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] передала вказану земельну ділянку ПОП «Тернопільське» в строкове платне користування терміном на 5 років, тобто до 26 липня 2021 року. Відповідно до п.4 договору оренди землі від 26 липня 2016 року після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 5 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Після закінчення строку дії вказаного договору позивач не отримувала жодних письмових чи усних повідомлень від відповідача про намір продовжити строк дії договору оренди землі. Оскільки позивач не бажала продовжувати договірні відносини із відповідачем, вона ще 19 листопада 2020 року надіслала на адресу відповідача лист-повідомлення про те, що не має наміру продовжувати із ПОП «Тернопільське» орендні відносини щодо належної їй земельної ділянки площею 0.9237 га та по закінченню дії договору просила повернути належну їй земельну ділянку, проте такий лист-повідомлення залишився без розгляду. В той же час, у червні 2021 року позивач дізналась про те, що 11 листопада 2018 року була укладена додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, яку вона не укладала та не підписувала (примірник додаткової угоди від 11 листопада 2018 року у неї відсутній). На підставі цієї додаткової угоди державним реєстратором Бучацької міської ради Тернопільської області Лесиком В.Б. 13 лютого 2020 року прийнято рішення №51123058 про реєстрацію іншого речового права та продовжено право оренди ПОП «Тернопільське» на належну позивачеві земельну ділянку до 11 листопада 2025 року. Отже, відповідач самовільно використовує належну їй земельну ділянку, порушуючи її право власності на вказане нерухоме майно. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05 червня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. Представником відповідача було подано до суду відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки між ПОП «Тернопільське» та [PERSON] 11 листопада 2018 року було укладено додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 26 липня 2016 року та внесено зміни до них, а саме поновлено термін дії договору оренди земельної ділянки на 7 років до 11 листопада 2025 року. Під час укладення вказаної додаткової угоди від 11 листопада 2018 року із власником земельної ділянки [PERSON] було погоджено всі істотні умови договорів, вона особисто поставила підпис на додатковій угоді, будь-яких зауважень не висунула. Додаткову угоду було зареєстровано 13 лютого 2020 року державним реєстратором Бучацької міської ради Тернопільської області із дотриманням вимог законодавства. У відзиві зазначено, що з 2016 року по даний час [PERSON] отримує орендну плату від ПОП «Тернопільське», останнє сплачує податок за використання земельних ділянок позивача. Також у відзиві на позов представник відповідача вказав про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки додаткову угоду було укладено між сторонами 11 листопада 2018 року, а із даною позовною заявою позивач звернувся до суду 31 травня 2023 року, тобто із пропуском трирічного строку для звернення до суду для захисту своїх прав. 16 серпня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказав на те, що позивач після закінчення дії договору оренди землі, укладеного між нею та відповідачем 26 липня 2016 року, не мала наміру його продовжувати, про що 19 листопада 2020 року письмово повідомила орендаря. У червні 2021 року, тобто за місяць до закінчення договору оренди землі, позивач усно звернулась до відповідача про повернення належної їй земельної ділянки, однак відповідач повідомив їй про наявність укладеної додаткової угоди від 11 листопада 2018 року, якою продовжено термін користування земельною ділянкою до 11 листопада 2025 року. Таким чином, позивачу до червня 2021 року не було відомо про наявність додаткової угоди до договору оренди землі, яку вона не укладала та не підписувала. За таких обставин доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду із даним позовом є безпідставними. Наявність оспорюваного запису про державну реєстрацію змін до речового права на підставі додаткової угоди від 11 листопада 2018 року, яку [PERSON] не укладала та не підписувала, порушує права та охоронювані інтереси позивача на користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, а тому він підлягає скасуванню. При цьому, доводи представника відповідача про сплату позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою жодним чином не підтверджують погодження та укладення додаткової угоди від 11 листопада 2018 року між [PERSON] та відповідачем, такий обов`язок орендаря випливає із укладеного договору оренди від 26 липня 2016 року. Представник позивача просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі із мотивів, викладених у позові та в документах по суті справи, просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти позову з мотивів, викладених у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа Бучацька міська рада Тернопільської області в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи,\~ дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,9237 га, кадастровий номер 6125082400:01:001:0454,що розташована на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського (на даний час Тернопільського) району,Тернопільської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на\~\~ підставі\~\~ свідоцтва про право на спадщину, виданого 04 листопада 2008 року державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі 1-2370, серія та номер: ВМА011920. 26 липня 2016 року між [PERSON] та ПОП «Тернопільське» укладено договір оренди належної їй земельної ділянки, згідно з яким позивач передала в оренду відповідачу в строкове платне користування терміном на 5 років зазначену земельну ділянку. За користування об`єктом оренди сторонами договору встановлена орендна плата в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки. Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05 травня 2023 року у вказаному реєстрі міститься інформація про зміни іншого речового права, зокрема, 13 лютого 2020 року державним реєстратором Бучацької міської ради Тернопільської області Лесиком Василем Богдановичем було прийнято рішення про державну реєстрацію змін до іншого речового права №51123058 на підставі додаткової угоди від 11 листопада 2018 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до договору оренди землі від 26 липня 2016 року, укладеного між [PERSON] та ПОП «Тернопільське» на земельну ділянку площею 0,9237 га, кадастровий номер 6125082400:01:001:0454, яким змінено дату закінчення строку дії права оренди землі на 11 листопада 2025 року. Позивач, як на підставу позову вказує те, що вона не укладала та не підписувала додаткову угоду від 11 листопада 2018 року. Відповідно до п.4 договору оренди землі від 26 липня 2016 року після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 5 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Оскільки позивач не бажала продовжувати договірні відносини із відповідачем, вона 19 листопада 2020 року надіслала на адресу відповідача повідомлення (датоване нею 04 лютого 2020 року) про те, що не має наміру продовжувати із ПОП «Тернопільське» орендні відносини щодо належної їй земельної ділянки площею 0.9237 га та по закінченню дії договору просила повернути належну їй земельну ділянку, проте таке повідомлення залишилось без розгляду. Як не пізніше ніж за 5 днів до закінчення строку дії договору, так і після закінчення строку дії вказаного договору позивач не отримувала жодних письмових чи усних повідомлень від відповідача про намір продовжити строк дії договору оренди землі, чого у судовому засіданні не заперечував представник відповідача. Після того, як [PERSON] дізналась про одностороннє продовження відповідачем договору оренди землі вона 07 липня 2021 року звернулась до ПОП «Тернопільське» із вимогою про надання примірника додаткової угоди від 11 листопада 2018 року (вимога датована нею 25 червня 2021 року), однак копії такої угоди вона не одержала. Відповідачем разом із відзивом на позов подано копію додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки, який укладено 26 липня 2016 року між ПОП «Тернопільське» та [PERSON] , а в подальшому на виконання ухвали суду про витребування доказів від 05 вересня 2023 року і оригінал цієї додаткової угоди. Рішення про державну реєстрацію змін до іншого речового права державним реєстратором приймалось із врахуванням додаткової угоди, яка укладалась 11 листопада 2018 року. Представник позивача вказав, що додаткову угоду позивач не підписувала, необхідності укладати додаткову угоду у неї не було, оскільки на час її укладення термін дії основного договору ще не закінчувався та позивач із листопада 2020 року повідомляла відповідача про те, що не має наміру на укладення договору оренди землі і продовження орендних відносин із ПОП «Тернопільське». На обґрунтування позивачем своїх вимог щодо непідписання нею додаткової угоди від 11 листопада 2018 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього від 26 липня 2016 року представником позивача 25 жовтня 2023 року заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої він просив поставити питання про те, чи виконано у додатковій угоді підпис у графі «Орендодавець» особисто [PERSON] , яке в подальшому він просив залишити без розгляду. У судовому засіданні представник позивача вказав, що провести зазначену експертизу неможливо, оскільки позивач постійно проживає за межами України та відсутні вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки її підпису. Відповідач у судовому засіданні ствердив про те, що саме позивачем укладено та підписано додаткову угоду від 11 листопада 2018 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього від 26 липня 2016 року, сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов правочину, що засвідчено їх підписами у цій угоді. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. \~Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема \~договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з частиною першою\~статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.\~202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на\~набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї\~статті\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди\~(частина перша\~статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди\~(кадастровий\~номер,\~місце розташування\~та розмір\~земельної ділянки); строк\~дії договору\~оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (стаття 6 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Стаття 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі» (у\~редакції,\~чинній на\~дату виникнення\~спірних правовідносин)\~регулює питання\~поновлення договору\~оренди землі.\~Так,\~по закінченню\~строку,\~на який\~було укладено\~договір оренди\~землі,\~орендар,\~який належно\~виконував обов`язки\~за умовами\~договору,\~має переважне\~право перед\~іншими особами\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк\~(поновлення\~договору оренди\~землі).\~Орендар,\~який має\~намір скористатися\~переважним правом\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк,\~зобов`язаний повідомити\~про це\~орендодавця до\~спливу строку\~договору оренди\~землі у\~строк,\~встановлений цим\~договором,\~але не\~пізніше ніж\~за місяць\~до спливу\~строку договору\~оренди землі.\~До\~листа-повідомлення\~про поновлення\~договору оренди\~землі орендар\~додає проект\~додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відповідно до статті 34 Закону у разі\~припинення або\~розірвання договору\~оренди землі\~орендар зобов`язаний\~повернути орендодавцеві\~земельну ділянку\~на умовах,\~визначених договором.\~Орендар не\~має права\~утримувати земельну\~ділянку для\~задоволення своїх\~вимог до\~орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Договір оренди\~землі припиняється\~в разі,\~зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (стаття 31 Закону України «Про оренду землі»). Враховуючи досліджені судом обставини та вимоги 33 Закону України «Про оренду землі», суд вважає, що додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки, яка укладена 11 листопада 2018 року між ПОП «Тернопільське» та [PERSON] та якою змінено дату закінчення строку дії права оренди землі на 11 листопада 2025 року, [PERSON] не підписувалась та не укладалась, про що свідчить те, що договір оренди землі від 26 липня 2018 року між сторонами у справі був укладений 5 років, тобто до 26 липня 2021 року, підстав для укладення додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього станом на 11 листопада 2018 року не було (основний договір діяв до 26 липня 2021 року), відповідач не повідомляв позивача письмово про необхідність укладення додаткової угоди з метою збільшення терміну дії оренди земельної ділянки і з яких причин, як це передбачено Законом України «Про оренду землі», позивач у листопаді 2020 року письмово повідомила відповідача про відсутність наміру на укладення договору оренди землі і продовження орендних відносин із ПОП «Тернопільське» після 26 липня 2021 року, про що було відомо відповідачеві 27 листопада 2020 року, однак з цього часу жодних дій, спрямованих на врегулювання орендних відносин відповідачем із позивачем вчинено не було. Позивач посилається на те, що вона згоди на укладення додаткової угоди не давала та останньої не підписувала, після закінчення строку дії договору оренди від 26 липня 2016 року, укладеного на строк 5 років, земельну ділянку позивачу відповідачем не повернуто. Вказане відповідачем жодними доказами не спростовано. Відповідно до частини\~четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки\~щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №387/970/17 зроблено висновок про те, що у тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Отже, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11.09.2019 у справі\~№ 487/10132/14-ц (пункт 97). Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Судом встановлено, що додаткова угода від 11 листопада 2018 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до договору оренди землі від 26 липня 2016 року, укладеного між [PERSON] та ПОП «Тернопільське» на належну їй земельну ділянку площею 0,9237 га, кадастровий номер 6125082400:01:001:0454, якою змінено дату закінчення строку дії права оренди землі на 11 листопада 2025 року, позивачем не підписувалася та не укладалася. Після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного між сторонами 26 липня 2016 року, і на час постановлення рішення у справі земельну ділянку позивачу не повернуто, що не заперечується учасниками справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про повернення належної позивачу земельної ділянки є підставною та підлягає до задоволення. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Власником вказаної земельної ділянки є [PERSON] . Разом із тим, реєстрація неукладеної між сторонами додаткової угоди від 11 листопада 2018 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до договору оренди землі від 26 липня 2016 року порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження належною їй земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди\~ПОП «Тернопільське» на зазначену земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди від 26 липня 2016 року на підставі додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди від 11 листопада 2018 року, коли такої угоди [PERSON] фактично не підписувала, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 125/702/17 та від 19.08.2020 у справі №387/970/17. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині вимог про скасування державної реєстрації змін до іншого речового права на підставі додаткової угоди від 11 листопада 2018 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки. Щодо клопотання представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду із даним позовом та застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України, встановлена загальна позовна давність, що встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із положеннями статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Разом з тим, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Таким чином, застосування строків позовної давності можливе лише за умови наявності правових підстав для задоволення позову. Початок перебігу позовної давності пов`язується зі строком дії (припинення дії) договору, так і з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Зокрема, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (стаття 261 ЦК України). У даному випадку відсутні правові підстави для застосування позовної давності у справі, оскільки про порушення своїх справ позивач дізналась у червні 2021 року, коли вона за один місяць до закінчення договору оренди землі усно звернулась до ПОП «Тернопільске» про повернення належної їй земельної ділянки, тобто строк позовної давності не сплив на момент подання позову. За загальним правилом (частина перша статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до частини першоїстатті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до\~статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved