Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тесту МТСБУ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 84 066,48 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що 10.10.2021 року о 09-40 год., у с. Малютянка, на перехресті вулиці Молодіжна (з двух напрямків), сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ» (н/з [NUMBER] ), яким керував [PERSON] , та «АUDI» (номерний знак [NUMBER] ), яким керувала [PERSON] . Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2021. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № ЕР.205135611). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 21.10.2021 та заявою про виплату страхового відшкодування від 21.10.2021. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП склала 82 663,48 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 84 066,48 грн. Оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію здійснених витрат у розмірі 84 066,48 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. 04 квітня 2024 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2021 року о 09-40 год. у с. Малютянка, на перехресті вулиці Молодіжна (з двух напрямків) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ» (н/з [NUMBER]), яким керував [PERSON] та «АUDI» (н/з [NUMBER] ), яким керувала [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року по справі № 369/14416/21 відповідача [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № ЕР.205135611). На дату вчинення події відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою стороною та відповідачем не виникало. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно з п.п "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону України МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно зі ст. 22 ЦК України позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. На виконання вимог вище зазначеного Закону, позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 82 663 грн. 48 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 883650 від 06.06.2022, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 403 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 1107722 від 06.12.2021. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» (із змінами і доповненнями) передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: ) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вище викладеного та на підставі наведених правових норм, пред`явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування у розмірі 84 066,48 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved