Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини від померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що10. [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Після йог смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), яка перебуває у ПСП «Агрофірма «Світанок» с. Ковалівка Васильківського (нині Білоцерківського) району Київської області, розміром 2.6927 га, який належав її дідусю [PERSON] . Вона є єдиним спадкоємцем, так як зазначене майно їй заповів [PERSON] за заповітом. Вона не знала та не була повідомлена про наявність заповіту і не мала на руках документів [PERSON] , мати [PERSON] [PERSON] , у якої знаходились документи, тяжко хворіла, на час смерті [PERSON] в Україні було введено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, на яку позивачка неодноразово хворіла, а на момент початку військового вторгнення, так і на сьогодні перебуває за місцем свого проживання, в Київській області, яка піддається частим ракетним обстрілам, що призупинило роботу державних та недержавних установ, в тому числі адвокатських контор. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, витребувано докази у справі (а.с. 84-85). Ухвалою Васильківського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 23.01.2024\~року залучено\~до участі\~у справі\~за позовом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПСП «Агрофірма «Світанок» (а.с.140-141). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу\~ до\~судового розгляду по суті\~(а.с.152-153). Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, однак представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача (а.с.176). Представник Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з`явився, направили лист в якому просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника та не заперечують щодо задоволення позову (а.с.160). Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином (а.с.173, 174). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 94 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на пай земельної частки, яка перебуває у ПСП «Агрофірма «Світанок» с. Ковалівка Васильківського (нині Білоцерківського) району Київської області, розміром 2.6927 га, який належав [PERSON] . Як вбачається із копії заповіту, що [PERSON] , заповів своїй онучці [PERSON] земельну частку (пай), яка перебуває у ПСП «Агрофірма «Світанок» с. Ковалівка Васильківського (нині Білоцерківського) району Київської області, розміром 2.6927 га, який належала йому згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія КВ №0916739099 виданий Васильківською райдержадміністрацією від 10.02.202к4 року №74 (а.с.9). [INFO] мати позивачки [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). 09 червня 2021 року позивачка звернулася до Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.99). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої Васильківської державної нотаріальної контори Шевченко Ю.В. від 09 червня 2021 року №587/02-31, [PERSON] відмовлено у відкритті спадкової справи після померлого [INFO] - [PERSON] з тих підстав, що строк для прийняття спадщини, встановлений\~статтею 1270 Цивільного кодексу України\~сплив (а.с.12). Як вбачається із спадкової справи № 101/2021 заведеною Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Шевченко Ю.В. до майна померлого [INFO] [PERSON] , що із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с.94-130). У\~статті 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,\~а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(частини перша, друга\~статті 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті\~1269, частини першої статті\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша\~статті 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України). Як свідчить тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Зазначені правила не залежать від того, чи здійснюється спадкування за заповітом або за законом. У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 викладена правова позиція, згідно із якою «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. […]\~Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.\~У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права». У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, викладено висновок, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Суд у цій справі виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою\~статті 1270 ЦК України. Такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи, а саме з поданих до суду позивачем письмових доказів вбачається, що вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: вона не була обізнана про залишений дідусем на її ім`я заповіту, а коли про нього дізналася звернулася до нотаріуса вже із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд дослідивши всі обставини справи, оцінивши в силу положення\~ст. 81 ЦПК України\~докази дійшов висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустила строк прийняття спадщини за заповітом, а саме у зв`язку із необізнаністю спадкоємця про наявність заповіту, що відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, який не може перевищувати саме двох місяців. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: partial