Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова суду з позовом до\~\~ [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача\~на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період\~з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2022 року\~у розмірі 56469,68 грн., та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог, посилався на те, що відповідач за період\~з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2022 року\~\~не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг з теплопостачання, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, добровільно відповідач заборгованість не погашає. У зв`язку з викладеним позивач був змушений звернутись до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2023 року\~позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання\~задоволено. Стягнуто з\~\~ [PERSON] \~на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період\~з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2022 року\~у розмірі 56469,68грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2023 року по справі № 642/884/23 по справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання - задоволено. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21.04.2023 року за позовом КП «Харківські теплові мережі» до з централізованого опалення та гарячого водопостачання про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання скасовано та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно заяви про перегляд заочного рішення [PERSON] позовні вимоги визнає частково, зазначає, що вона проживає за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою проживала також [PERSON] , яка була споживачем послуг та на ім`я якої було відкрито особистий рахунок [NUMBER] . Враховуючи, що споживач та дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, вважає, що вона не має нести персональну відповідальність за зобов`язанням споживача [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вказана заборгованість виникла же за життя [PERSON] . Таким чином, частина боргу за спожиті послуги неможливо стягнути у судовому порядку у зв`язку зі смертю боржника. 03.04.2024 року до суду від представника відповідача адвоката Плугатирьова В.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що відповідач не погоджується з розміром нарахувань заборгованості, оскільки будинок за адресою: [ADDRESS] у період з 01.12.2017 по 28.02.2022 не був обладнаний лічильником тепла, позивачем не надано докази які підтвердили обсяг спожитої теплової енергії, тому вважає що позовні вимоги необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» надаються послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, відповідач [PERSON] зареєстрована\~ за адресою:\~ [ADDRESS] з 04.04.1997 року. Згідно з особистим рахунком 9107 заборгованість за спожиту теплову енергію за адресою . [ADDRESS] , нарахована за період з 01 грудня 2012 року по 28 лютого 2022 року складає 56469,68 грн. Відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги в частині заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.12.2017 року по 28.02.2022, з урахуванням солідарної відповідальності - без урахування боргу споживача [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2021 року [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до копії рахунку за послугу з постачання теплової енергії та послугу постачання гарячої води, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води за січень 2024 року, споживачем послуг є [PERSON] , особистий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Аналізуючи пункт 2 статті 205 ЦК України і пункт 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з централізованого опалення є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення", послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання. 31 жовтня 2021року КП «ХТМ» на офіційному сайті www.hts.kharkov.ua було розміщено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності 01 грудня 2021 року. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17 між КП «ХТМ» та відповідачем [PERSON] виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальній споживачем. Згідно Типових Договорів, споживач зобов`язаний оплачувати послуги щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 67, 68 Житлового кодексу України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 7 зобов`язують власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Щодо заперечень відповідача [PERSON] , яка визнає позовні вимоги частково, в частині заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.12.2017 року по 28.02.2022, з урахуванням солідарної відповідальності - без урахування боргу споживача [PERSON] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, що відповідач є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Голуб І.В., після померлої [INFO] [PERSON] , останнім місцем реєстрації якої було: [ADDRESS] , було відкрито спадкову справу № 68894136, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається в тому числі з частки в праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з листа з приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Голуб І.В., відповідач, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Відповідно до ч. 1ст. 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. За таких обставин, приймаючи у спадщину в тому числі - частки квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] також успадкувала права та обов`язки спадкодавця [PERSON] , в тому числі зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання, наданих позивачем до цієї квартири за життя останньої як попередньому власникові та споживачеві таких послуг, що входять до обсягу прийнятої відповідачем спадкової маси. Відтак, незалежно від того, коли отримав відповідач свідоцтва про право на спадщину, здійснив реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, адже незалежно від часу прийняття спадщини він належить спадкоємцеві саме з часу відкриття спадщини. Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємець відповідає за боргами спадкодавця в межах реальної вартості успадкованого ним майна. Отже, заборгованість [PERSON] як попереднього власника частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , нарахована з 01.12.2017 року до моменту її смерті (09.12.2021р.), входить до складу спадщини та [PERSON] , як її спадкоємець відповідає за цими боргами в межах реальної вартості успадкованого ним майна. Що стосується заборгованості, нарахованої за період з 09.12.2021 року по 28.02.2022 року, то це є заборгованістю вже дійсного власника, яку він повинен погасити. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5\~ст.27\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання позивачем послуг з постачання теплової енергії у вказаному в позові обсязі відповідачем суду не надано, факт ненадання або неналежного надання цих послуг визначеним законодавством способом не зафіксований. Отже, з урахуванням викладеного, заяви відповідача про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі», до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання підлягають задоволенню повністю в сумі 56\~469,68 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved