Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до закінчення [PERSON] навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який вони зареєстрували у Вишнівському міськвиконкомі, Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 36. У шлюбі в сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 02 березня 2006 року. Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, однак, як зазначає позивач, разом сторони не проживають, відповідач самоусунувся від виконання обов`язків щодо утримання дитини. На даний час донька досягла повноліття. Навчається у Польщі, Університеті ВСБ Меріто у Вроцлаві на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2026 року. Навчання платне 7\~400 злотих, тобто приблизно 70\~820,48 грн. Також дитині треба забезпечити проживання в іншій країні, харчування та інші щоденні витрати. Тож, у зв`язку з навчанням в іншій країні донька продовжує потребувати матеріальної допомоги батьків. Через денну форму навчання не працює. Зазначає, що відповідач працює, має стабільний дохід та, відповідно, можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. У зв`язку із вказаним просить суд задовольнити позовну заяву та стягнути аліменти. Ухвалою Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської областівід 01 березня 2024 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не подав, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 1998 року Вишнівським міськвиконкомом, К-Святошинського р/н, Київської області, між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 21 лютого 1998 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №36. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 березня 2006 року виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №59. Батьками особи вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №2452 від 14 травня 2020 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до перекладеної з польської мови довідки про зарахування іноземця на навчання денної форми, виданої Університетом ВСБ Меріто у Вроцлаві, Ірина Сусла була зарахована на термін з 01 жовтня 2023 року до 30 червня 2026 року на навчання денної форми першого ступеня за напрямом підготовки Логістика на платній основі. Справжність підпису перекладача [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Федосєєвою О.О., зареєстровано в реєстрі №1279. Згідно квитанції, доданої до матеріалів справи, позивачем було сплачено за навчання [PERSON] на користь університету ВСБ Меріто у Вроцлаві 7\~400,00 злотих. У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь в утриманні своєї дитини, яка є повнолітньою, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. У даній справі судом встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] , не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі надавати своїй доньці матеріальну допомогу, відсутні відомості стосовно перебування на утриманні у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї, інші відомості, що мають значення для справи, суд вважає за можливе заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі. За правилами ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 1\~211,20 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: approved