Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивувала тим, що сторони з 01 вересня 2016 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. 06 квітня 2020 року судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ на примусове виконання до виконавчої служби не подавався, оскільки відповідач добровільно протягом чотирьох років сплачував аліменти в розмірі 1200,00 грн на місяць. Разом з тим, матеріальний стан позивача погіршився, ріст цін спонукає витрачати більше коштів на утримання дитини, а розмір аліментів не перекриває навіть і половину таких витрат. Відповідач з 02 серпня 2021 року працює в КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради та займає посаду завідувача жіночої консультації лікар-акушер-гінеколог б/к (жіноча консультація), загальна сума доходу якого з січня 2023 року по лютий 2024 року становить 351886,29 грн (в середньому 25000,00 грн на місяць). Враховуючи викладене, позивачка просила змінити спосіб аліментів визначений судовим наказом, а саме стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач надав відзив на позовну заяву та вказує, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частки його заробітку. При цьому звертає увагу, що ним, крім сплати аліментів, постійно надавалася і надається допомога, про що позивачка обізнана та спосіб її надання узгоджувався з нею. Так ним придбавалися різного роду одяг, взуття, а також рюкзак, фотоапарат, велосипед, здійснювалася оплата святкування дня народження доньки, понесені витрати на відвідування кінотеатру та поповнення телефонного рахунку. Він зазначає, що позивачка зазначила його дохід без відповідних утримань, його ж заробітна плата в середньому складає 17084,00 грн, з яких він в середньому 3738,00 грн в місяць витрачає на доньку, 4048 грн - на проїзд з м.Шаргорода до м.Жмеринки. Крім того він несе витрати для поїдки в м. Вінницю для виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому в разі стягнення аліментів в розмірі для проживання залишається сума 5027,00 грн. Відповідач також вказує, що у нього немає власного житла та він з дружиною мешкає в батьківському будинку. Позивач правом на відповідь на відзив не скористалася. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 2017 року (а.с.6). Дитині виповнилося на момент ухвалення рішення 7 років. Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2020 року у справі №127/6972/20 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Згідно Законів\~України «Про\~Державний бюджет\~України на\~2023\~рік» та\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий\~мінімум з\~1\~січня 2024\~року для\~дітей віком від 6 до 18років становить 2833 грн та 3196,00 грн відповідно. Позивачка з донькою проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою МКП «УК «Житло-Гарант» №49 від 12 січня 2024 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] зареєстрований в м.Шаргороді Вінницької області, з 02 серпня 2021 року працює в КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради на посаді завідувача жіночої консультації лікар-акушер-гінеколог б/к (жіноча консультація), загальна сума його доходу з січня 2023 року по лютий 2024 року становить 351886,29 грн (без урахування податків та зборів) (довідка КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради №000000000026 від 18 березня 2024 року, а.с.9). Як слідує з виписки з особового рахунку відповідача за період з січня 2023 року по квітень 2024 року останній систематично здійснює сплату аліментів, розмір аліментів різний (від 1500,00 грн до 3000,00 грн). Також міститься інформація про сплату відповідачем за «садок» та «дошколярик». Крім сплати аліментів відповідач придбавав різного роду речі, що не спростовується позивачем. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 16 листопада 2023 року №2969 визначені способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] ,: І, ІІІ субота щомісяця з 10.00 год до 17.00 год. неділі; щосереди щомісяця з 16.00 год до 19.00 год; 17 лютого кожного парного року у рахуванням думки дитини; 22 червня щороку за домовленістю між батьками; 15 днів у літній період щороку. Відповідач має інший шлюб. Згідно положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~ст.180\~СК України\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст. 182-184,192 СК України. Так, відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192СімейногокодексуУкраїни зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Варто зауважити, що відповідач не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини, натомість відповідач не погоджується лише із визначеним розміром частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У даній справі з`ясуванню підлягає питання погіршення матеріального становища одержувача аліментів та зміна (поліпшення) матеріального становища платника аліментів з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів. Верховний Суд в постанові від 21.07.2021 року в справі №691/926/20 зазначив, що враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Позивач зазначає, що її матеріальний стан погіршився, однак суд не може надати оцінку даним обставинам, оскільки позивач жодних доказів щодо цього не надала, її доводи ґрунтуються лише на твердженнях щодо зміни цін на товари. В той же час позивач вказує, що відповідач з 02 серпня 2021 року працює та має належний та достатній дохід. На думку суду ця обставина є підставою для зміни розміру аліментів та відповідатиме положенням ст.192 СК України. Визначаючись щодо зміненого розміру аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, рівність їхніх прав, дохід відповідача, який є більший чим середня заробітна плата по регіону, а тому суд, з огляду на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, в тому числі і участь відповідача в інших витратах на дитину та його участь у вихованні дитини, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу)відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку),\~змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2020 року в цивільній справі № 127/6972/20. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 968,96 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). На підставі викладеного,

Outcome: partial