Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] звернуласьдо суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 26 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1784. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі матір`ю. Позивач разом з донькою через війну в Україні в лютому 2022 році виїхали з України в Німеччину, де мешкають у м.Кляйнмахнов. Також позивач зазначає, що відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, навчанням, станом здоров`я, духовним і моральним станом. Усні домовленості 'щодо сплати на утримання дитини на картковий рахунок позивача 10 000,00 грн. щомісяця відповідач не виконує. Оскіл ьки [PERSON] ухиляється від покладеного на нього, відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, обов`язку утримувати свою дитину позивач просить суд стягнути з відповідача кошти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно , а також стягнути кошти за минулий період з моменту подачі відповідачем заяв на розлучення, а саме з травня 2023 до моменту подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Провадження у справі відкрито 14 травня 2024 року, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином. Клопотання про проведення засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення у зв`язку із невиконанням [PERSON] вимог ст. 212 ЦПК України. Відповідач [PERSON] також не з`явився в судове засідання. Подав заяву де зазначив, що визнає позов, поданий [PERSON] . Дослідивши наявні докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб зареєстрований 26.12.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1784. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, копія якого наявна в матеріалах справи. Як вбачається з ЄДРСР 24.03.2024 р. Шевченківським районним судом м. Києва задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (справа № 761/44615/23). Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до вимог ст. 180 СК України. Позивач вказує, і це визнається відповідачем, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, і знаходиться на її утриманні, в той час як батько не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. За рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує , зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Так, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що матеріальний стан платника аліментів не дозволяє відповідачу сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі, встановленому законодавством, а також не отримано доказів щодо наявності на утриманні [PERSON] інших неповнолітніх або непрацездатних осіб. Суд також бере до уваги заячву відповідача про визнання позову. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це визначено ч. 2 ст. 181 СК України. Так, ст. 7 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на рівні 3196 гривень Зважаючи на викладене, визнання заявлених вимог [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходів відповідача щомісячно, який не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, [PERSON] вказує, що травні 2023 р. існували усні домовленості з відповідачем про добровільну сплату ним допомоги на утримання доньки у розмірі 10 000,00 грн. щомісяця шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок позивача, а тому просить стягнути з [PERSON] кошти за минулий період з травня 2023 р. до моменту подачі позову про стягнення аліментів. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Так, як вказує позивач, і дана обставина визнається відповідачем, [PERSON] вживались заходи щодо виконання виконання усних домовленостей про сплату аліментів на утримання [PERSON] у зазначеному в позові розмірі, але допомога не надходила. Зважаючи на викладене, визнання позову [PERSON] і в цій частині, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти і за минулий період з травня 2023 р. по січень 2024 р. у розмірі 90 000,00 грн.. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.уддя: Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved