Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Крюкова М.В. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 5548231 від 15.02.2022 року в розмірі 60 260 грн., судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Свої вимоги мотивує тим,\~ що 15.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5548231 про надання споживчого кредиту. Зазначений договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року. Згідно умов договору: сума кредиту складає 12 500 грн.; строк кредиту 360 днів, Періодичність платежів зі сплати процентів кожні\~ 30 днів; дата повернення кредиту (10.02.2023) вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку\~ та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 500, 00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Однак, відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. 19.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умов якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимога за Кредитним договором № 5548231 від 15.02.2022 року. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача по Кредитному договору загалом складає 60 260 грн., з яких:\~ 12 500 грн. тіло кредиту, 47 760 грн. нараховані проценти. Ухвалою суду від 10 квітня 2024\~ року провадження у справі відкрито та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~ "Фінтраст Україна" в судове засідання не з`явилась, подала клопотання, в якому просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач повідомлений про день та час судового розгляду справи шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Тарутинського районного суду Одеської області, офіційного веб-порталу судової влади. Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5548231 про надання споживчого кредиту. Зазначений договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року. Згідно умов договору: сума кредиту складає 12 500 грн.; строк кредиту 360 днів, Періодичність платежів зі сплати процентів кожні\~ 30 днів; дата повернення кредиту (10.02.2023) вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку\~ та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 500, 00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Однак, відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. 19.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умов якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимога за Кредитним договором № 5548231 від 15.02.2022 року. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача по Кредитному договору загалом складає 60 260 грн., з яких:\~ 12 500 грн. тіло кредиту, 47 760 грн. нараховані проценти. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку. В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення, а саме щодо стягнення із відповідача суми заборгованості за договором та відсотків за ним. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 4ст. 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У той же час сторона відповідача не скористалася своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат. Із наявного в матеріалах справи звіту про надання правової допомоги від 28.03.2024 року за договором № 07/07/-2022 від 07.07.2022 р. вбачається, що позивачем за вказаним договором були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану представником адвокатом Крюковою М.В., що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 10000 грн, сплата яких підтверджується платіжною інструкцією № 4208 від 29.03.2024. На підставі викладеного,

Outcome: approved