Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Представник позивача- адвокат Раков А.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. [PERSON] є донькою [PERSON] та сестрою [PERSON] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Брат позивача [PERSON] помер [INFO] . При житті [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належало по частці квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповідала 1/2 частку вказаної вище квартири та грошові вклади в банківських установах. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності. У встановлений законом строк позивач звернулась до державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори Рижкова О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] . На підставі зазначеної заяви державним нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори Рижковим О.О. було відкрито спадкову справу № 520/2016. Після смерті брата [PERSON] позивач не мала змоги звернутися своєчасно до нотаріальної контори, оскільки внаслідок введення карантину по причині розповсюдження коронавірусної хвороби COVID-19 та закриття перетину КПВВ на пунктах пропуску незаконними збройними формуваннями зі сторони тимчасово окупованої території України не мала можливості виїхати з міста Горлівки Донецької області. Зазначає, що інших спадкоємців за заповітом та законом не має. Спадкоємців, які згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України мають право на обов`язкову частку у спадщини, теж не має. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12.07.2023 року (номер запису: 1002581110023000069) діяльність Торецької державної нотаріальної контори припинено. Архіви Торецької державної нотаріальної контори передані не були. Оскільки територія Бахмутського району Донецької області включена до переліку територій, які внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», на даний час відсутні приватні нотаріуси або державні нотаріальні контори, яким була б можлива передача спадкової справи після померлої для подальшого провадження та видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Торецьк Донецької області та смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] в місті Торецьк Донецької області. Отже, у зв`язку з неможливістю отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, єдиним способом захисту її порушеного права є звернення до суду з питанням визнання права власності в порядку спадкування. Провадження у справі відкрито 10.04.2024. 25.04.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначений розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без участі сторони позивача, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти позову заперечує. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він виклав свої заперечення проти позову, зокрема зазначає, що у позовній заяві позивач не навела достатніх підстав неможливості звернутися до нотаріуса після смерті свого брата [PERSON] , отже [PERSON] не скористалась встановленою законом процедурою отримання спадщини. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З матеріалів справи вбачається, [PERSON] є донькою [PERSON] та сестрою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Брат позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується\~копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належало по 1/2 частці квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності від 20 липня 2006 року за № 137, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 11304376 від 21.07.2006 року. 17.09.2008 [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповіла останній 1/2 частку вищевказаної квартири та грошові вклади в банківських установах, що підтверджується копією заповіту від 17.09.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Донецької області Садановим О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-4159. Судом встановлено, що у встановлений законом строк [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори Рижкова О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] . На підставі зазначеної заяви державним нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори Рижковим О.О. було заведено спадкову справу № 520/2016.\~\~\~ Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12.07.2023 року (номер запису: 1002581110023000069) діяльність Торецької державної нотаріальної контори припинено. Архіви Торецької державної нотаріальної контори передані не були. Оскільки територія Бахмутського району Донецької області включена до переліку територій, які внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», на даний час відсутні приватні нотаріуси або державні нотаріальні контори, яким була б можлива передача спадкової справи після померлої для подальшого провадження та видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено у\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно дост. 1233 ЦК Українизаповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У частині другій та четвертій\~статті 1236 ЦК України\~передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст.1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до п.23\~постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] , не порушує прав інших осіб. Таким чином, оскільки позивач позбавлений можливості одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] з причин, зазначених вище, її вимога щодо визнання права власності на спадкове майно за таких обставин є обґрунтованою. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Що стосується позовних вимог щодо спадкового майна після смерті [PERSON] , суд зазначає наступне. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вчинення нотаріальної з видачі свідоцтва про право на спадщину відноситься до компетенції нотаріусів (стаття 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до частини четвертої статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відмова у вчиненні нотаріальної дії може бути оскаржена. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)(стаття 89 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, спадкова справа після смерті спадкодавця не була заведена, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, нотаріус не відмовляв позивачу у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто позивачем не надано доказів порушення її права на прийняття спадщини й оформлення спадкових прав . З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] є передчасними, оскільки закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у визначений законом або судом строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а до компетенції нотаріуса належить перевірка складу спадкового майна. Вирішення спору щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадкоємцем спадщини. Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 751/8397/16-ц, від 11 березня 2021 у справі №289/927/19. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial