Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 23.01.2024 представник позивача Придачий Ю.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду та 09.02.2024 усунув недоліки виявлені при подачі позову, до ТОВ "Охоронний ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ", якою просить зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про розміри належних йому сум, за весь період його праці а саме з 01.01.2023 по 01.02.2024, та просить вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позову вказує, що 01.01.2023 [PERSON] уклав трудовий договір з відповідачем та по теперішній час працює у відділі охорони ПівнічногоГЗК ТОВ «Охоронний ХОЛІДНГ-СЛАВУТИЧ» на посаді начальника зміни відділу охорони, відповідно до укладеного договору. Трудовий договір укладався відповідно до вимог ст.. 24 КЗпП, в письмовій формі, та відповідно до умов п. 3 Договору відповідач зобов`язався виконувати норми кодексу законів про працю України, інших законодавчих актів в частині робочого часу, часу відпочинку, нормування і оплати праці, однак з січня 2023 відповідач свої зобов`язання не виконує. Зазначає, що 12.05.2023 позивач з групою працівників ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «Охоронний ХОЛІДНГ-СЛАВУТИЧ» звернулися до нового директора відповідача з листом, в якому вказували що в порушення ст.. 110КЗпП роботодавець жодного разу не повідомив про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат: розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати, а також про суму заробітної плати, що належить до виплат; просили надати необхідну інформацію щодо нарахувань та відрахувань із заробітної плати, та облікувати використання робочого часу згідно фактично відпрацьованих годин, починаючи з 01.01.2023, при цьому 31.08.2023 позивач особисто звертався з аналогічним листом. 18.05.2023 директор відповідача лист отримав але відповіді не надав. Представник вважає, що порушено права позивача згідно ст..ст. 110, 49 КЗпП України, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду, крім того просить стягнути 16123,60 грн. витрат на правову допомогу. Стислий виклад заперечень відповідача. \~ \~ \~ \~27.02.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вказує, що вимогf позивача надати інформацію у відповідності до ст. 110 КЗпП України у зв`язку з бездіяльністю відповідача та ненадання такої інформації безпідставна, оскільки інформація позивачу надавалася, і додатково була надана в рамках судового провадження по справі № 160/28952/23 за позовом [PERSON] до ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії. Зазначає, що позивач не звертався до уповноважених органів з заявами про порушення відповідачем законодавства про працю і відповідними органами у сфері забезпечення дотримання законодавства про працю такі правопорушення встановлено не було. Позивача при прийнятті на роботу було ознайомлено з усіма умовами праці, ПВТР, договором, порядками та посадовими обов`язками, в тому числі і посадовими окладами, всіма видами виплат, які належать до виплат. Разом з тим, звертає увагу, що законодавець не зобов`язує роботодавця здійснювати відповідні дії виключно і у вичерпний спосіб, письмово чи листом з рекомендованим повідомленням про відправлення чи електронно, тобто у будь-який спосіб, в тому числі усно, тому вважає, що позивачем норми закону дотримано, так як у позивача наявна інформація. У зв`язку з чим представник вважає, що права позивача не порушені, тому просить відмовити в задоволенні позову. Також, в заяві від 27.02.2024 представник відповідача [PERSON] просила закрити провадження, оскільки ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 було закрито провадження, яке не відрізняється ні підставами, предметом ні сторонами. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [PERSON] є начальником зміни відділу охорони УзОО ГЗК ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ», що підтверджується службовим посвідченням від 01.01.2023, дійсним до 31.12.2023 (а.с. 13). В матеріалах справи міститься договір №34/8/01/2023 від 30.12.2022 укладений між директором ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ», [PERSON] , та [PERSON] , яким обумовлені права та обов`язки сторін трудових відносин (а.с. 96-97). Згідно листа, працівники відділу охорони Півн ГЗК зверталися до директора ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ», [PERSON] , із запитом щодо повідомлення про загальну суму заробітної плати з розшифровками за видами виплат, розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати, а також про суму заробітної плати, що належить до виплати, який було направлено 12.05.2023 (а.с. 14-15, 16-18). Також, [PERSON] повторно звернувся 31.08.2023 до директора ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ», [PERSON] та [PERSON] , із запитами щодо повідомлення відомостей згідно ст. 110 КЗпП України та ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» за весь період його роботи, та надання екземпляру трудового договору, підписаним між ним та директором ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ», які було направлено 31.08.2023 (а.с. 19, 20-22, 23, 24-26) Згідно листа директора ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ», [PERSON] , №03-05/241/2 від 03.10.2023, [PERSON] продубльовано відповідь про нарахування заробітної плати в період з січня 2023-серпень 2023 (а.с. 69). Як вбачається, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 по справі №160/28952/23 закрито провадження по справі, оскільки справа підлягає розгляду за правилами ЦПК України (а.с. 121-125) Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124\~Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що [PERSON] з 01.01.2023 по теперішній час перебуває в трудових відносинах ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ» (а.с. 96-97). Згідно\~ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. У\~статті 4 КЗпП України\~передбачено, що законодавство про працю складається з цього\~Кодексу\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до\~статті 23 КЗпП України\~трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата\~це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про оплату праці»\~основна заробітна плата\~це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, отже в розумінні даних приписів законодавцем заробітна плата не нараховується лише за факт перебування у трудових відносинах. Отже, виходячи з положень\~КЗпП України,\~Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахунково-платіжна відомість. Відповідно до\~статті 29 Закону України «Про оплату праці»\~при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. При кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку (стаття 30 Закону України «Про оплату праці»). Відповідно до статей\~1,\~20 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту. Згідно з частиною першою\~статті 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 110\~КЗпП України\~закріплено,\~що при\~кожній виплаті\~заробітної плати\~роботодавець повинен\~повідомити працівника\~про такі\~дані,\~що належать\~до періоду,\~за який\~провадиться оплата\~праці: а)\~загальна сума\~заробітної плати\~з розшифровкою\~за видами\~виплат; б)\~розміри і\~підстави відрахувань\~та утримань\~із заробітної\~плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. З матеріалів справи вбачається, що листом директора ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ», [PERSON] , №03-05/241/2 від 03.10.2023, [PERSON] було продубльовано відповідь про нарахування належних йому сум згідно ст. 110 КЗпП України, в період з січня 2023-серпень 2023 (а.с. 69). Суд вважає за необхідне також звернути увагу, що відповідачем було до суду надано листи про повідомлення позивача про нараховану заробітну плату за період з січня 2023-серпень 2023, однак, [PERSON] просить видати довідку про розміри належних йому сум за період з 01.01.2023 по 01.02.2024. Крім того слід звернути увагу, що позивачу в особистому кабінеті на порталі Пенсійного фонду України, доступна можливість сформувати Довідку ОК-7 та Довідку ОК-5, які носять інформативний характер. Довідки ОК-5 та ОК-7 - це сформовані індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб (автоматизованого банку відомостей, створеного для ведення обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, ведення якого забезпечує Пенсійний фонд України). Довідка ОК-5 формується починаючи з 2000 року, та містить відомості про суми заробітку для нарахування соціальних виплат (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати) і страховий стаж. Як правило, ця довідка використовується органами Пенсійного фонду для призначення (перерахунку) пенсії, а також при нарахуванні лікарняних. Також на підставі цієї довідки застрахована особа може проаналізувати свій страховий стаж та заробітну плату, яка в майбутньому буде використана при призначенні пенсії. Довідка за формою ОК-7 формується за період з 2011 року і містить відомості про фактичні суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок (у межах максимальної величини), та страховий стаж. Також відомості за формою ОК-7 доцільне використовувати для визначення страхового стажу для нарахування допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності, допомоги по безробіттю та інше. В довідках ОК-5 та ОК-7 містяться такі дані: перелік страхувальників, які подавали про застраховану особу відомості до системи персоніфікованого обліку, за кожен місяць по кожному із страхувальників: сума заробітної плати, з якої сплачені внески, кількість днів стажу, відмітка про сплату внесків; відомості про спеціальний (пільговий) стаж та відомості про стаж, який зараховується без сплати страхових внесків (наприклад, період отримання допомоги, по страхувальниках і по роках. Позначка про сплату внесків в довідках ОК-5, ОК-7 позначається словами «Так» або «Ні». Якщо в довідках суму заробітної плати вказано, але внески не сплачено (відмітка «Ні»), то такий місяць до страхового стажу не зараховується. Вказані обставини цілком узгоджуються з нормами\~Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~та не суперечать іншим нормам чинного законодавства України. Аналізуючи викладені норми права, з урахуванням доданих доказів, враховуючи, що відповідачем було повідомлено позивача про нараховану заробітну плату листом в період з січня 2023-серпень 2023, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позову частково та зобов`язання ТОВ "Охоронний ХОЛДІНГ-СЛАВУТИЧ" видати [PERSON] довідку про розміри належних йому сум згідно ст. 110 КЗпП України за період з 01.09.2023 по 01.02.2024, а саме із зазначенням: загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розмірів і підстав відрахувань та утримань із заробітної плати; суми заробітної плати, що належить до виплати. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги представником позивача надано Договір №4 про надання юридичних послуг у сфері права, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , Акт прийому-передачі послуг у сфері права №1 від 01.11.2023 яким передбачено оплата послуг в розмірі 10000 грн., та згідно платіжної інструкції №179680317 від 30.10.2023, [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] , 10000 грн. за договором №4 про надання послуг у сфері права від 26.10.2023 (а.с. 27-29, 30, 31). Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Як вказано в позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.12.2023 по справі №370/463/21 (61-10515св23), при стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 303/3973/17 (провадження № 61-12505св19), від 07 липня 2021 року у справі № 335/10173/19 (провадження № 61-5223св21), від 09 червня 2022 року у справі № 759/2952/20 (провадження № 61-16694св21), від 08 листопада 2023 року у справі № 539/2673/21 (провадження № 61-9750св 23). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, провадження № 61-9124св20, вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Оскільки представником позивача не надано до позову документів, які підтверджують, що він є фахівцем в галузі права або адвокатом, тобто представником позивача не підтверджено право на отримання витрат на правову допомогу, тому на думку суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст. 47, 115, 233 КЗпП України,

Outcome: partial