Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що позивач є власником автомобіля марки «Skoda», модель: «Octavia Elegance 1.8», рік випуску: 2012, номерний знак: [NUMBER] . 10 липня 2020 року між дочкою позивача - [PERSON] , її чоловіком - [PERSON] , з одного боку, й [PERSON] , з іншого боку, на ґрунті тривалих неприязних відносин виник черговий конфлікт. Близько 09 години 50 хвилин [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , де перебував автомобіль позивача, наданий ним у користування дочці, скориставшись відсутністю [PERSON] , здійснив прицільний постріл з рушниці в задню праву частину належного позивачу автомобіля, облив бензином його дах, задній відсік, заднє скло, передню його частину та підпалив авто. На даний час у Броварському міськрайонному суді Київської області розглядається кримінальна справа № 361/9413/20 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 194 КК України, - закінченого замаху на умисне вбивство трьох осіб, у тому числі малолітньої дитини; умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу. У підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 361/9413/20 відповідач повністю визнав свою вину, а також обставини, викладені в цьому позові, зокрема факт завдання мені майнової, моральної шкоди та їх розмір. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, автомобіль позивача зазнав численних ушкоджень. Відповідно до висновку експерта від 12 серпня 2020 року № 13-3/563 матеріальний збиток, завданий внаслідок його підпалу, становить 106 187 грн. 69 коп. Протиправні дії відповідача не лише завдали позивачу матеріального збитку, а й призвели до непоправної втрати автомобілем товарної вартості. Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу також завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що протягом тривалого часу [PERSON] перебував в стані невизначеності, з 10 липня 2020 року не мав можливості користуватися транспортним засобом та/або передати його в користування іншим особам, зокрема дочці, що в свою чергу спричинило суттєві зміни в звичному для позивача та його сім`ї режимі життя та створило ряд незручностей. На підставі викладеного, [PERSON] просив стягнути майнову шкоду у розмірі 106 187 грн. 69 коп., моральну шкоду, яку оцінив на суму 100\~000 грн., а також судові витрати на правову допомогу у розмірі 15\~000 грн. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог 03 лютого 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву. В обґрунтування заперечень посилався на те, що заявлені вимоги він не визнає. Зазначав, що 08 січня 2021 року за рахунок коштів сина відповідача [PERSON] у ФОП [PERSON] повністю відремонтовано пошкоджений транспортний засіб, здійснено повне перефарбування кузову, замінено деякі пошкоджені пластикові деталі, а саме декоративної кришки заднього склоочисника, кронштейна антени, парктроніка, разом вартістю 51\~000 грн., придбано необхідні деталі для заміни, лакофарбові матеріали на суму 8\~840 грн. Претензій до виконаних робіт з відновлення автомобіля зі сторони позивача не було, позивач та [PERSON] підписали акт виконаних робіт. Під час розгляду кримінального провадження № 361/9413/20, у судовому засіданні 08.02.2021 [PERSON] відмовився від цивільного позову відносно відповідача з підстав погашення шкоди, подав клопотання про залишення позовних вимог без розгляду. Щодо втрати пошкодженим транспортним засобом товарної вартості, [PERSON] пояснив, що автомобіль марки «Skoda», модель: «Octavia Elegance 1.8», рік випуску: 2012, тобто строк його експлуатації становив 8,5 років, й відповідно до п. 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зі змінами), величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу не нараховується яу випадку якщо строк експлуатації легкового автомобіля становить 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років для інших КТЗ. Крім того, звертав увагу суду на те, що [PERSON] ним відшкодована моральна шкода у розмірі 40\~000 грн. Звертав увагу суду на те, що внаслідок події, що трапилася 10 липня 2020 року автомобілю позивача було завдано виключно декоративного, не технічного характеру, тобто останній виведений з ладу повністю не був й після 10 липня 2020 року транспортний засіб експлуатувався [PERSON] та членами його сім`ї за цільовим призначенням. З огляду на наведене, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Відповідь на відзив 07 лютого 2023 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому останній не заперечував проти того, що дійсно проведено відновлювальний ремонт, вартість якого становила 52\~744,60 грн. Однак, пояснив, що він був здійснений лише частково, автомобіль досі потребує грошових вкладень задля приведення його до попереднього стану. Зазначав, що стягненню з відповідача підлягає різниця між розміром завданого матеріального збитку та розміром його часткового відшкодування, що складає 53\~443,09 грн. Щодо моральної шкоди, то [PERSON] не заперечував стосовно того, що отримав від [PERSON] 40000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. Посилаючись на те, що вказана сума є недостатньою для повного покриття завданого морального збитку, просить стягнути ще 60 000 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 135). У судовому засіданні представник позивача адвокат Щиголь В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Сіладі О.І. у судовому засіданні заперечував проти позову, просили відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Обставини справи, що встановлені судом З Висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-кримінального центру № 13-3/563, складеного 12 серпня 2020 року судовим експертом Тимченко Г.В., видно, що 10 липня 2020 року близько 09 год. 50 хв. [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , діючи умисно, реалізуючи свій умисел, направлений на знищення чужого майна шляхом підпалу, з мотивів помсти, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суупільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника, достовірно знаючи, що автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», державний номерний знак: [NUMBER] , зареєстрований на позивача [PERSON] та перебуває у користуванні [PERSON] , заздалегідь підготувавши та взявши з собою пластикову ємкість зовні схожу на каністру з бензином, підійшов до вищевказаного автомобіля та облив дах автомобіля, задній відсік, заднє скло, передню частину автомобіля та підпалив, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши своїми діями потерпілому [PERSON] майнової шкоди (а.с. 53-64, І том) За вказаним фактом, на підставі заяви [PERSON] , 1952 року народження, 10 липня 2020 року відкрито кримінальне провадження № 12020110130002002 за ст. 15, ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 1, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 32, І том). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «Skoda», модель: «Octavia Elegance 1.8», рік випуску: 2012, державний номерний знак: [NUMBER] (а.с. 20-21, І том). У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження справа № 361/9413/20 за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. 118-122). У Висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-кримінального центру № 13-3/563, складеному 12 серпня 2020 року судовим експертом Тимченко Г.В., визначено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу у розмірі 334\~909,91 грн., а також вартість завданого матеріального збитку в розмірі 106\~187,69 грн. З копії ремонтної калькуляції № 13-3/563 від 10.07.2020 видно, що вартість ремонту визначено у розмірі 158\~906, 69 грн. (а.с. 208-214, І том). Згідно Висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-кримінального центру № 14/305, складеного 23.10.2020 року судовим експертом [PERSON] з`ясовано, що причиною виникнення пожежі є займання горючої рідини в зоні осередку пожежі, внаслідок дії на неї відкритого полум`я сірника (сірників). Осередок пожежі, яка мала місце 10.07.2020 за адресою: [ADDRESS] , знаходився в зоні, яка включає в себе: зовнішні поверхні верхньої та задньої частин кузова автомобіля «Skoda», державний номерний знак: [NUMBER] ; технологічні отвори, які ведуть до переднього лівого та правого коліс автомобіля; частину бруківки (а.с. 100-117, І том). У процесі розгляду справи № 361/9413/20 представником позивача [PERSON] пред`являлася позовна заява у порядку ст. 128 КПК України про стягнення з [PERSON] майнової шкоди у розмірі 106\~187,69 грн., а також витрат на адвоката у розмірі 14\~500 грн. (а.с. 146-147). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2021 цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду, за клопотанням [PERSON] з підстав відшкодування [PERSON] заданої шкоди (а.с. 153-156). Згідно Рахунку-фактури № СФ-012 від 22 листопада 2020 року та Акту виконаних робіт № 012 від 08.01.2021, складених ФОП [PERSON] , вартість відновлювальних робіт (демонтаж/монтаж салону автомобіля, багажного відсіку, дверних карт, підкрилок 4 шт., переднього та заднього бамперів, передніх фар, задніх ліхтарів, капоту та кришки багажника), фарбування та матеріалів для фарбування пошкодженого транспортного становила 57\~000,00 грн. (а.с. 159-160, І том). Зазначена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача оплачена сином відповідача [PERSON] згідно наявних у матеріалах справи квитанцій. Крім того, згідно рахунку № АД-0108142 від 25.12.20 ТОВ «АвтоНова-Д плюс» [PERSON] також замовляв та сплачував за необхідні запчастини для ремонту авто, зокрема, болти, кронштейн антени загальною вартістю 1\~588,56 грн., плоский контакт, ковпачок склоочисника на загальну суму 156 грн. (а.с. 163-166, І том). Зі специфікації до акту виконаних робіт № 012 від 08.01.2021 видно, що ФОП [PERSON] виконано ремонт належного позивачу транспортного засобу загальною вартістю 57\~000 грн., зокрема, відновлювальні роботи та фарбування автомобіля (демонтаж/монтаж салону, демонтаж/монтаж багажного відсіку, демонтаж/монтаж дверних карт, демонтаж/монтаж підкрилків 4 шт., демонтаж/монтаж переднього та заднього бамперів, демонтаж/монтаж передніх фар та задніх ліхтарів, демонтаж/монтаж капоту та кришки багажнику); фарбування автомобіля (криша автомобіля, капот, задня кришка багажника, передня та задня праві двері, передня та задня ліві двері, передній та задній бампер автомобіля, переднє та заднє праві крила автомобіля, переднє та заднє ліві крила автомобіля, багажний відсік); матеріали (фарба підбірна - 1,5 л., лак 3 л., інші матеріали (шпаклівка, розчинники, наждачний папір, монтажна стрічка тощо). Згідно зазначеної вище специфікації роботи щодо заміни деталей та агрегатів не проводилися, зокрема, заміна важеля очисника заднього, заміна лонжерону правого заднього, заміна підлоги багажника, заміна замикаючої панелі, заміна несучих панелей ліхтарів, заміна бризговика, заміна ковпака колеса, заміна резинок ущільнювача дверей, заміна дзеркала (а.с. 218-219, І том). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] є його тестем, відповідач дядьком. 10.07.2020 у них з відповідачем виник конфлікт, [PERSON] взяв рушницю, здійснив постріл у ногу [PERSON] та постріли в авто, належне позивачу, яким користувалися свідок з дружиною [PERSON] . Син [PERSON] покрив витрати на ремонт авто на техстанції, обраній [PERSON] . Свідок з сином відповідача домовилися, що ремонт автомобіля буде виконуватися поетапно, повністю не відремонтували. Пояснив, що після події [PERSON] автомобілем не користувався. Зазначив, що на даній техстанції відсутні фахівці щодо ремонту, там тільки здійснили фарбування автомобіля. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що між її чоловіком [PERSON] та його дядьком [PERSON] 10.07.2020 виник конфлікт через земельну ділянку. Ремонт авто здійснено частково, не виконано заміну деталей пошкодженого транспортного засобу. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином відповідача [PERSON] , [PERSON] його двоюрідний брат. Дана подія 10.07.2020 трапилася через те, що у 2019 році батько отримав спадщину у 2019 року, [PERSON] вважав поділ спадкового майна неправильним, тому виник спір, його батьків, зокрема відповідача та його матір постійно принижували, тоді батько взяв рушницю. [PERSON] та [PERSON] вирішували самі як виходити з цієї ситуації, він сказав, що йому потрібен час, бо такої великої суми в нього немає. [PERSON] зробив переказ в сумі 40\~000 грн. Пояснив, що ним особисто придбавалися необхідні деталі для ремонту авто, які він передавав [PERSON] для передачі СТО, що здійснювало ремонт пошкодженого авто. Всі запчастини були передані, машину пофарбували, що є кінцевим результатом ремонту машини. Акт виконаних робіт підписано, позивачем особисто перевірено авто перед підписанням акту. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є невісткою [PERSON] та дружиною свідка [PERSON] зазначила, що батьки чоловіка є пенсіонерами, чоловік по мірі можливості виплачували кошти, брали в борг. Чоловік після ремонту авто звертався до [PERSON] з проханням написати розписку, однак той відмовився, посилаючись на родинні відносини. Ремонт авто вартував орієнтовно 130\~000 грн. Ремонт авто тривав приблизно 5 днів. 40\~000 грн. чоловік перераховував на відшкодування моральної шкоди. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини У ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 79 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина третя статті 22 ЦК України). Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил вищевказаної статті, оскільки її першою частиною визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові від 17 травня 2023 року у цивільній справі № 643/8218/21 Верховний суд дійшов наступного висновку: «Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені у статті 1166 ЦК України, з якою узгоджуються правила частини першої статті 1177 ЦК України про відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Загальному правилу частини першої статті 1177 ЦК України кореспондує встановлений у КПК України механізм відшкодування шкоди, здійснюваний передусім за рахунок особи, яка вчинила кримінальне правопорушення: добровільно (частина перша статті 127 КПК України); примусово за рішенням суду (частина друга статті 127 КПК України). Визначаючи застосування заходів відповідальності за заподіяну шкоду, цивілістична доктрина і чинний закон виходять із загального принципу, який в науковій літературі зазвичай іменується принципом «генерального делікту». Згідно з цим принципом заподіяння шкоди однією особою іншій є підставою виникнення зобов`язань з відшкодування шкоди, зокрема й обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду (за наявності інших обов`язкових умов). Втім, принцип генерального делікту не означає, що відповідальність виникає у особи (а так само у держави) довільно і повинна застосовуватися в силу самого факту заподіяння шкоди, адже закон визначає умови, за яких шкода підлягає відшкодуванню. До загальних умов відповідальності за заподіяну шкоду (умови «генерального делікту») відносять наявність шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди (порушення ним певного свого обов`язку, що має пасивний характер), причинний зв`язок між його протиправною поведінкою і шкодою, вина заподіювача шкоди.» Таким чином, судом встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача майну позивача завдано матеріальної шкоди. Згідно Висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-кримінального центру Тимченко Г.В. № 13-3/563 від 12 серпня 2020 року визначено вартість завданого матеріального збитку належного позивачу транспортного засобу у розмірі 106\~187,69 грн. З матеріалів справи видно, що відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак: [NUMBER] , склав 57\~000 грн., а також [PERSON] придбано необхідні запчастини для ремонту авто, зокрема, болти, кронштейн антени загальною вартістю 1\~588,56 грн.; плоский контакт, ковпачок склоочисника на загальну суму 156 грн. Отже, загальна вартість відшкодованого матеріального збитку позивачу [PERSON] становить 58\~744,56 грн. Згідно наданої представником позивача специфікації до акту виконаних робіт № 012, складеної ФОП [PERSON] 08.01.2021, роботи щодо заміни деталей та агрегатів, зокрема, важеля очисника заднього, лонжерону правого заднього, підлоги багажника, замикаючої панелі, несучих панелей ліхтарів, бризговика, ковпака колеса, резинок ущільнювача дверей та дзеркала не проводилися. Стороною відповідача не надано належних доказів на спростування того, що вказані роботи проведено, автомобіль повністю відновлено за рахунок відповідача, чи доказів на підтвердження того, що пошкоджений транспортний засіб не потребував інших робіт щодо заміни деталей та агрегатів. З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, надавши їм належну правову оцінки, враховуючи, що невідшкодованою залишилася сума майнової шкоди у розмірі 47\~443, 13 грн. (106\~187,69 грн. - 58\~744,56 грн.), суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача, як винної у завданні шкоди особи, матеріального збитку у розмірі 47\~443, 13 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Стаття 1167 ЦК України, передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до положень ст. 23, ст. 280, ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, в зв`язку з чим суд виходить з того, що задоволення позовних вимог повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом установлено, що внаслідок події, що сталася з вини відповідача, позивач [PERSON] зазнав душевних страждань та переживання, що полягали у неможливості користуватися належним йому транспортним засобом та докладанні додаткових зусиль для організації звичного укладу свого життя. У судовому засіданні встановлено та це не заперечувалося сторонами, що [PERSON] , сином відповідача [PERSON] , добровільно сплачено позивачу у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 40\~000 грн. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті протиправних дій відповідача, позивачу спричинена моральна шкода, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та добровільне відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 40\~000 грн., що на думку суду є достатнім та таким, що відповідає моральним стражданням, перенесеним позивачем, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення із [PERSON] на користь позивача завданої майнової шкоди у розмірі 47\~443,13 гривень. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що позивачу правничу допомогу надавало Адвокатське бюро «Володимира Щиголя» на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 23 жовтня 2020 року (а.с. 123-127, І том). Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 28 жовтня 2022 року адвокатом були надані послуги на загальну суму 15 000 грн., які сплачено відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 24-10/2022 від 24 жовтня 2022 року (а.с. 128-130, І том). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розмірі задоволених вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 3 450 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial