Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

11.12.2023 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради з позовом про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2015 року у справі № 686/18216/15-ц було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] . За заявою батьків від 07 листопада 2023 року відбулась зміна прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З моменту розлучення відповідач проживає окремо. Участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. 09 липня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивачка зазначає, що вона разом із своїм чоловіком [PERSON] спільно займаються вихованням дитини, забезпечують медичний догляд та лікування, піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, займаються підготовкою його до самостійного життя. [PERSON] звертає увагу суду на те, що відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою та [PERSON] та дитина знаходиться на повному їхньому утриманні. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бере жодної участі в житті дитин та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, що підтверджується нотаріально завіреною заявою від 15.11.2023 №1121. У зв`язку з вище викладеним, позивачка просить задоволити позов та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки він повністю умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток [PERSON] , а також не бере ніякої участі у його матеріальному утриманні. Ухвалою суду від 20.12.2023 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання в загальному позовному провадженні. 27.02.2024 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Ухвалою суду від 28.02.2024 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник не з`явилися у судове засідання, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій позов підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, 09.01.2024 року подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, також подав заяву про розгляд справи без участі представника, підтримав поданий раніше висновок. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті на підставі наявних в справі доказів з ухваленням рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, актовий запис №595, який розірвано згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.12.2015 року у справі №686/18216/15-ц. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.11.2023 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] . 09 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 липня 2016 року, актовий запис №966, виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. За заявою батьків від 07 листопада 2023 року відбулась зміна прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також було змінено прізвище матері з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00042403193 від 22.11.2023 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на повному утриманні матері та [PERSON] , відповідач проживає окремо, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені обставини підтверджуються даними довідки, виданої класним керівником початкових класів [PERSON] , довідки Комунального закладу загальної середньої освіти "Ліцей №4 імені Павла Жука Хмельницької міської ради" № 784/01-30 від 20.11.2023 року, довідки №286 від 20.11.2023 року, виданої Хмельницьким обласним центром фізичного виховання української молоді, листа ТОВ «АЛМ-ПОДІЛЛЯ» №001/0112 від 01.12.2023 року та листа Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому №42680/25.22-46 від 07.05.2024 року. Згідно даних висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №452/01-31 від 23.02.2024 року третьою особою вбачається недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 279/3970/18 дійшов до висновку, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи викладені в позовній заяві обставини та наявні у справі докази, беручи до уваги позицію відповідача [PERSON] , який не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про що свідчать дані нотаріально завіреної заяви від 15.11.2023 №1121 та заяви відповідача від 04.01.2024 року, яка надійшла до суду 09.01.2024 року, суд не погоджується з поданим органом опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради висновком №452/01-31 від 23.02.2024 року та не бере його до уваги при ухваленні рішення. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Позбавлення батьківських прав батька чи матері, які, починаючи з моменту народження дитини, фактично самоусунулися (ухилилися) від її виховання,не піклувалися про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо, відповідає найкращим інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 8 грудня 2021 року у справі № 311/563/20). Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19). Таким чином, суд вважає, що відповідач не спілкується з дитиною та не бере участі у її вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, не надає жодної фінансової підтримки. Суду не надано будь-яких доказів щодо здійснення перешкод відповідачу у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а тому слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved