Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, заявлені вимоги уточнив просить стягнути з відповідача 3% річних, збитків з урахуванням індексу інфляції та пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання у розмірі 23326,38 грн, а також судовий збір. Позов мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 7 лютого 2022 року, що набрало законної сили 11 березня 2022 року, позов [PERSON] задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 143\~720 грн (сто сорок три тисячі сімсот двадцять гривень), пеню в сумі 3\~199,20 грн (три тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень двадцять копійок), 3 % річних в сумі 605,76 грн (шістсот п`ять гривень сімдесят шість копійок) та судові витрати, що становлять 1475, 25 грн (тисячу чотириста сімдесят п`ять гривень двадцять п`ять копійок) судового збору. Вказане рішення звернуто до примусового виконання згідно виконавчого листа №463/10170/21 від 01.06.2022 року, на підставі якого 08.07.2022 відкрито виконавче провадження №69365171, у рамках якого було частково погашено заборгованість. Станом на 03.11.2023 залишок заборгованості становить 28552, 54 грн. А тому просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 11745,66 грн, 3% річних у розмірі 2445,21 грн, збитки з урахуванням індексу інфляції в розмірі 9135,51 грн у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання, а всього заборгованість у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання у загальному розмірі 23326, 38 грн. Просить проводити розгляд справи без його участі. Ухвалою судді від 05 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 12 березня 2024 року на адресу суду надійшов відзив, у такому відповідач зазначає про безпідставність позовних вимог. Так наголошує, що нею вживаються активні дії щодо погашення заборгованості. Просить зменшити розмір пені до 1 гривні. Розгляд справи проводити без участі відповідача та її представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265, 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 7 лютого 2022 року, що набрало законної сили 11 березня 2022 року, позов [PERSON] задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 143\~720 грн (сто сорок три тисячі сімсот двадцять гривень), пеню в сумі 3\~199,20 грн (три тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень двадцять копійок), 3 % річних в сумі 605,76 грн (шістсот п`ять гривень сімдесят шість копійок). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, що становлять 1475, 25 грн (тисячу чотириста сімдесят п`ять гривень двадцять п`ять копійок) судового збору. Вказане рішення звернуто до примусового виконання на підставі виконавчого листа №463/10170/21 від 01.06.2022 року, на підставі якого 08.07.2022 відкрито виконавче провадження №69365171. Також судом встановлено, що станом на 03.11.2023 залишок заборгованості [PERSON] перед позивачем, в межах виконавчого провадження, становить 28552, 54 грн. Так, стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 1 і 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. В силу ч. 2 ст. 184 ЦК України, гроші також є речами, визначеними родовими ознаками. Відповідно до розрахунку позивача, загальна сума пені, нарахованої у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань становить 11745,66 грн. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 551 ЦК України). Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин суд погоджується із розрахунком позивача, оскільки розрахунок неустойки (пені) відповідає вимогам чинного законодавства. Однак, враховуючи, що відповідач здійснює активні дії щодо погашення заборгованості, та залишок такої становить 19,9 % від загальної суми, а також з урахуванням розумності і справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 1000 грн. Щодо вимог про стягнення 3 % річних, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, інфляційні витрати та 3% річних не є видом відповідальності, нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. В свою чергу частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачає сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім цього, пунктом 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» зазначено, що кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Згідно розрахунків позивача загальна сума 3 % річних по заборгованості становить 2445,21 грн, а збитки з урахуванням індексу інфляції становлять 9135,51 грн. Таким чином враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково. При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі пропорційно до розміру позовних вимог.

Outcome: approved