Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит в сумі 55281,48 грн., судові витрати у розмірі 2481 грн. сплаченого судового збору та 9000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2021 між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит № 103215982. За умовами договору ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, починаючи з 23.06.2021 р. та на строк до 23.07.2021р., проценти за користування кредитом: 5250,00грн., які нараховуються за ставкою 1,75% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. 30.11.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором про споживчий кредит №103215982 від 23.06.2021 р., що укладений між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . Сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, тобто на 30.11.2021, складала 24568,68 грн., з яких: 9168, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68 грн. заборгованість за відсотками. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача та станом на 19.12.2022р. складає 55281,48 грн., з яких: 9168,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68 грн. заборгованість за відсотками; 30712, 80 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості). Тому позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 року в сумі 55281,48 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в сумі 9000 грн. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.02.2023 року справу передано на розгляд Глобинського районного суду Полтавської області за територіальною юрисдикцією. Ухвалою про прийняття до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі від 21.03.2023р. позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу був наданий строк на подачу відзиву на позовну заяву. Наданий строк є достатнім для забезпечення прав учасників справи, зокрема права відповідача на подання відзиву та підготування відповідних доказів. Ухвалою суду від 20.06.2023 замінено позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на належного правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 02.08.2023 року позов Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Дебт Форс»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором про\~споживчий кредит задоволено частково. Стягнено з [PERSON] , [INFO] , рнокпп:\~ [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (код ЄДРПОУ: 43577608, адреса: 02121, м. Київ. Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602) заборгованість за договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 у розмірі 55281,48 грн. Стягнено з [PERSON] , [INFO] , рнокпп:\~ [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (код ЄДРПОУ: 43577608, адреса: 02121, м. Київ. Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602) судовий збір у сумі 2481 грн. та витрати на правову допомогу розмірі 3000 грн. В решті\~позовних вимог\~відмовлено. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 07.05.2024 року вищевказане заочне рішення скасоване. 23 травня 2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому представник просить у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит №103215982 від 23.06.2021 в розмірі 41088,48 грн відмовити, посилаючись на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, нарахування кредитором відповідачу за вищевказаним кредитним договором відсотків за користування кредитом після закінчення строку дії договору 23.07.2021 є безпідставними. Крім того, вказала, що відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, до позовної заяви надані докази розміру витрат на правову допомогу, які були понесені ТОВ «Вердикт Капітал», тоді як відступлення права вимоги за кредитним договором не свідчить автоматично про набуття ТОВ «Дебт Форс» права вимоги за відповідним договором про надання правової допомоги, що свідчить про те, що ТОВ «Дебт Форс» не були понесені відповідні витрати на оплату правової допомоги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, виклала свою позицію щодо заявлених позовних вимог аналогічну змісту наданих письмових пояснень та вказала, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню на користь первісного позивача ТОВ «Вердикт Капітал». В судовому засіданні представник відповідача прохала відмовити в задоволенні позову та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 23.06.2021р. між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит № 103215982, згідно якого ТОВ " Мілоан " надало відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, починаючи з 23.06.2021р. та на строк до 23.07.2021р., проценти за користування кредитом: 5250,00грн., які нараховуються за ставкою 1,75% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом згідно графіку платежів. 30.11.2021 між ТОВ " Мілоан " та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ " Мілоан " відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором про споживчий кредит №103215982 від 23.06.2021р., що укладений між ТОВ " Мілоан " та [PERSON] . Таким чином, ТОВ "Вердикт-Капітал" було наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Мілоан» втратив такі права. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача та станом на 19.12.2022р. складає 55281,48 грн., з яких: 9168,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68грн. заборгованість за відсотками; 370712, 80 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості). Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» скористалося своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» згідно Договору №09- 03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором №103215982, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника. 12.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір №12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12.05.2023 року, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №103215982, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в; електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, встановлено, що ТОВ «Мілоан» виконало свої обов`язки за Договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 року, в той час відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Дебт форс», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 55281,48 гривень. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 року, що складає 55281,48 грн., з яких: 9168,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68грн. заборгованість за відсотками; 370712, 80 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості). За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт форс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 0355990001 від 26.12.2022 року. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Дебт Форс» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «Дебт Форс» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2481,00 гривень. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 9 000 грн. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial