Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та Ужгородської районної державної адміністрації про визнання права власності, в порядку спадкування за батьком [PERSON] , на земельну ділянку (пай), розміром 0,52 умовних кадастрових гектарів за межами населених пунктів Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0121160 від 10.06.1998, оригінал якого втрачено. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем померлого та прийняв спадщину. З метою оформлення права власності на спадщину він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) на підставі копії сертифікату без надання нотаріусу оригіналу такого документа, однак нотаріус повідомив про неможливість видачі такого свідоцтва без надання оригіналу такого документа. Відшукати втрачений сертифікат та отримати його дублікат не вдалося. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак її представник подав клопотання про розгляд справи без її участі, у якому зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача Ужгородської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не з`явився, однак, подала заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області у судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Відповідач визнає позов у повному обсязі. Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив таке. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 15.03.2024 за № Г-35/0-52/6-24, [PERSON] на підставі розпорядження голови Ужгородської РДА № 71 від 12.02.1997 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0121160. Станом на 01.01.2013, гр. [PERSON] на підставі даного сертифікату видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 021165, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 19.11.2002 за № 1602 на земельну ділянку площею 1,33 га на території Сторожницької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Площа земельної частки (пай) , на яку [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку серії ЗК № 0121160 становить 1,85 умовних кадастрових гектарів, вартість земельної частки (паю) складала 8055 грн, цільове призначення в сертифікатів не зазначалося. Позивач звертався з оголошенням в газету "Ужгород" від 02.03.2024 за № 9(1238), в якому повідомляв про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0121160 від 10.06.1998 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Горького на ім`я [PERSON] за № 652 відповідно до рішення Ужгородського райдержадміністрації № 71 від 12.02.1997. 25.03.2011 [PERSON] помер у віці 74 років, про що в книзі реєстрації смертей Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 26.03.2011 зроблено відповідний актовий запис № 09 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . За фактом його семрті 02.08.2011 заведено спадкову справу за № 51515167. Спадкоємцем померлого є його син - [PERSON] , [INFO] , який прийняв спадщину. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Асаулюка Андрія Валерійовича Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області за № 7/01-16 від 23.02.2024, свідоцтвом про право на спдщину за законом від 15.11.2020. Вищевказаний нотаріус повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на підставі копії сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв`язку з ненаданням оригіналу такого документа. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як встановлено з заяв по суті відповідачів Холмківської сільської\~ради Ужгородського\~району Закарпатської\~області та\~Ужгородської районної\~державної адміністрації,\~останні визнають\~позов [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Надаючи оцінку визнанню позову відповідачами, відповідності такого визнання вимогам закону та дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай), є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] як спадкоємець за законом прийняв спадщину після померлого [PERSON] , [INFO] , однак, позбавлений можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за позивачем права на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, суд прийшов до переконання, що визнання позову відповідачами відповідає вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання за ним у порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) обґрунтована та підлягає задоволенню у розмірі 0,52 умовного кадастрового гектару, оскільки розмір земельної частки (паю), на який був виданий сертифікат серії ЗК № 0121160, становить 1,85 умовних кадастрових гактарів, у той час як спадкодавець реалізував 1,33 умовних кадастрових гактарів з даного сертифікату, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 021165 від 19.11.2002. На підставі ст. ст. 16, 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, ЦК України,

Outcome: approved