Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

26\~квітня 2024\~року [PERSON] \~звернулася до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] .\~Свої вимоги\~позивачка обґрунтовувала\~тим,\~що вона\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~зареєстрованому 22\~лютого 1992 року міським РАЦС м. Очакова Миколаївської області, актовий запис № 21. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем видалось невдалим, відповідач проявляє до неї неповагу, сімейні стосунки між ними припинені, сумісне господарство не ведеться понад 2 роки, проживають окремо, а також, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, вжиття заходів досудового врегулювання спору позитивних результатів не дало та, що примирення між ними не може бути, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання залишити їй прізвище [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала\~до суду\~заяву про\~розгляд справи\~без її\~участі,\~в якій,\~крім того,\~зазначила,\~що позовні\~вимоги підтримує\~повністю та не\~заперечує проти\~ухвалення заочного\~рішення у\~справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 22\~лютого 1992 року міським РАЦС м. Очакова Миколаївської області, актовий запис № 21. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, сумісне господарство між ними не ведеться, мешкають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 1211 грн. 20 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією до платіжної інструкції (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved