Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

28.03.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача Погорілець Р.В. надійшла вищезазначена позовна заява, з проханням : розірвати договір від 18.10.2023 на виготовлення ліжка згідно із замовленням № 181001, який було укладено між ФОП [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти сплачені у якості передоплати у сумі 26990,00 гривень та пеню в розмірі 69634,20 гривень, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 17.10.2023 позивач звернулась за оголошенням про виготовлення ліжка, яке було розміщене користувачем «the_sofas[1]» в соціальні мережі Instagram (станом на дату звернення до суду сторінку видалено). В подальшому уточнення замовлення здійснювалось за номером телефону [NUMBER] (користувач підписаний як Alina) у застосунку «Viber». Після уточнення всіх деталей позивачу був надісланий договір та замовлення № 181001. Також було повідомлено, що з приводу доставки та готовності слід спілкуватись за номером телефону [NUMBER] (логіст [PERSON] ). 18.10.2023 між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір на виготовлення ліжка згідно із замовленням 181001. Відповідно до договору виконавець зобов`язався виконати роботу із виготовлення ліжка з усіма складовими та фурнітурою із власного матеріалу та власними засобами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно із замовленням та договором загальна вартість ліжка за договором становить 26990 гривень. Оплата Договору здійснюється у готівковій або безготівковій формі в національній валюті шляхом повної передплати, або шляхом внесення авансу у розмірі 6747 гривень 50 копійок, що зазначається в графі «Передплата, форма розрахунку». В замовленні сторони погодили, що оплата буде здійснена у розстрочку на 4 платежі (надана monobank від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»). Перша оплата в розстрочку була здійснена позивачем 18.10.2023 на суму 6747,50 грн., друга оплата - 18.11.2023 на суму 6747,50 грн., третя - 18.12.2023 на суму 6747,50 грн., та четверта - 18.01.2024 на суму 6747,50 грн.. В свою чергу, виконавець зобов`язався виготовити ліжко протягом 25 робочих днів з моменту оплати. Таким чином, остаточний термін виконання замовлення - 22.11.2023. Станом на поточну дату виріб - замовлене ліжко, не поставлено. При цьому, позивач спочатку з розумінням ставилася до порушення відповідачем строків поставки товару, зазначених у договорі, та була готова отримати товар із запізненням без внесення змін до договору, навіть у кінці грудня 2023 року, про що свідчить листування сторін у застосунку Viber за номером телефону [NUMBER] (логіст [PERSON] ). 16.02.2024 представник позивача звернувся до відповідача з досудовою вимогою від 13.02.2024 № 29652098.1 про розвівання договору, повернення грошових коштів. Вказана вимога залишилася поза увагою відповідача та в добровільному порядку останньою не виконана. Крім того позивач зазначає, що зобов`язання за договором позивачем виконані, виконавець отримав кошти на виконання умов договору як передплату у сумі 26990,00 грн., але взяті на себе зобов`язання за договором не виконав. Таким чином, за порушення договірних зобов`язань відповідач повинен сплатити позивачеві пеню, відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Обґрунтований розрахунок сум, що стягуються : сума боргу: 26990,00 грн., період нарахування : з 23.11.2023 до 16.02.2024, розмір пені, визначений Законом : за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи. Розрахунок здійснюється за формулою : пеня = С x РП x Д : 100, Де С - Сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - Кількість днів прострочення, виходячи з наступного : 26990,00 x 3 x 86 : 100 = 69 634,20 грн., загальна заборгованість : 26 990,00 (сума боргу) + 69634,20 (штрафні санкції) = 96624,20 гривень. Також зазначив про те, що позивач поніс та планує понести витрати на правничу допомогу в розмірі : 15000,00 гривень - складання позовної заяви до суду, в тому числі аналіз матеріалів справи - 12000,00 гривень; участь у судовому засіданні - 4000,00 грн./судодень; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду - 3000,00 грн./судодень; складання процесуальних та інших документів - 4000,00 грн./ година, витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, на проїзд транспортом загального користування та відрядження за межі регіону. 12.03.2024 до суду надійшов відзив (а. с. 70-71) з проханням відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач визнає факт письмового укладання договору № 181001 від 18.10.2023, проте зазначає, що істотні умови договору не були погоджені. Крім того зазначено, що позивач, не погодивши істотні умови виконання договору, строки виготовлення та розміри ліжка оформила без погодження з відповідачем кредитну лінію у банку АТ «Універсал Банк» та самостійно на власний розсуд здійснила оплату 26990 грн.. Вказану суму відповідач визнає, проте в частині стягнення штрафних санкцій позов не визнає, оскільки сторонами не було здійснено заміри та не було погоджено строки виготовлення через обставини форс-мажорні обставини, які склалися в Україні. Ухвалою від 05.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 67-68). Ухвалою від 01.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а. с. 100). У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача Погорілець Р.В. надійшла заява, з проханням розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, додаткових заяв та клопотань по суті справи не направила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 18.10.2023 між відповідачем ФОП [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір на виготовлення ліжка згідно замовлення 181001 від 18.10.2023 ( а.с. 11-12). Вказаний договір підписано сторонами та скріплено печаткою ФОП [PERSON] (а.с. 11-12). Згідно із п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язувався виконати за замовленням роботу із виготовлення ліжка усіма складовими та фурнітурою із власного матеріалу та власним засобами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір в частині виготовлення виробу є договором побутового підряду. Відповідно до п. 1.2. Договору, істотні умови договору визначаються сторонами у бланку замовлення. Підписи сторін та бланку замовлення свідчать про погодження усіх істотних умов договору та про факт укладення договору. Пунктом 1.3. Договору визначено, що підписання бланку замовлення замовник підтверджує, що йому надано усю необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також інші відомості, що стосуються договору. Узгодження поточних питань пов`язаних з виконанням умов договору, відбувається шляхом обміну електронними листами та/або шляхом обміну повідомленнями за допомогою мобільних додатків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо за номером телефону, вказаному замовником у бланку замовлення та/або телефоном ( п. 1.4. договору). Відповідно до п.п. 2.4., 2.5., 2.6. Договору вартість ліжка становить 26990 грн. Вартість роботи виконавця за договором становить 1600 грн. (доставка -800 грн. в м. Ірпінь, занос 300 грн. якщо є ліфт, у разі якщо ліфт відсутній, або не працює - оплата 100 грн. за поверх, збірка ліжка 500 грн.), яка включається до ціни договору. Оплата договору здійснюється у готівковій або безготівковій формі в національній валюті шляхом повної передплати, або шляхом внесення авансу у розмірі 647,50 грн., що зазначається в графі «Передплата, форма розрахунку». Остаточний розрахунок має бути здійснений замовником протягом трьох днів з дня повідомлення про готовність виробу. Згідно із п. 3.8. Договору термін виготовлення замовлення становить - 25 робочих днів та 2-6 днів на доставку товару із виробництва до Києва. У разі виникнення непередбачуваних обставин (форс-мажор) або відсутності тканин чи інших елементів Виробу термін виготовлення може бути збільшено, про що виконавець повідомляє замовника. Так, долученим листуванням у мобільному додатків «Viber» з користувачем [INFO]» (а.с.9-10), а також замовлення на ім`я [PERSON] (13-14) встановлено, що позивачем погоджено із відповідачем розмір ліжка, матеріал та колір оббивки, розмір доплати та загальну вартість з урахуванням скидки - 26990 грн., строк виготовлення та доставки, що відповідають умовам укладеного сторонами договору. Факт укладення вищевказаного договору відповідачем не оспорюється, що спростовую заперечення відповідача, що сторонами не було узгоджено усі істотні умови договору побутового підряду на виготовлення ліжка. Судом встановлено, що позивачем належним чином виконані умови договору, вартість замовленого ліжка було оплачено, що підтверджується випискою про рух коштів по картці від 18.01.2024, яка належить позивачу ( а. с. 20-25). Згідно з випискою позивачем на рахунок ФОП [PERSON] було перераховано наступні кошти: 18.10.2023 - 6747,50 грн., 18.11.2023 - 6747,50 грн., 18.12.2023 - 6747,50 грн., 18.01.2024 - 6747,50 грн. ( а. с. 20-25). З долучених до позовної заяви доказів, встановлено, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором підряду, на адресу відповідача, представником позивача направлено рекомендований лист - повідомлення від 13.02.2024 про намір розірвання договору та повернення сплачених коштів в розмірі 26990 грн. (а. с. 16-17). Крім того вимогу по договору Погорілко було направлено на електронну пошту [INFO] (а.с.29). Факт отримання досудової вимоги відповідачем за змістом поданого відзиву не заперечується. Згідно із ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Так, за змістом ст. ст. 3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 1 ст. 837 ЦК України установлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно із ч. 1 ст.839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Розірвання договору у зв`язку з істотним порушенням умов договору та право на відшкодування збитків також закріплене ч.1 ст.652 та ч.5 ст.653 ЦК України. Так, з матеріалів справи вбачається, та визнається відповідачем, замовлення не виконане, що свідчить про порушення останньою умов Договору підряду. Про прострочення відповідача також свідчить долучене позивачем листуванням у мобільному додатків «Viber» з користувачем «[INFO]» (а.с. 26-32). З урахування викладеного позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору підряду та стягнення сплачених коштів в рахунок вартості ліжка в сумі 26990 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне. Пунктом 7.1. Договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором. Відповідно до п. 3.3. та 3.8. Договору, виготовлення виробу починається не пізніше наступного робочого дня після здійснення оплати та становить 25 робочих днів, в тому числі 2-6 днів на доставку товару. Згідно із до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Так, позивачем нарахована пеня за період з 23.11.2023 по 16.02.2024, тобто за 86 днів у розмірі 69634,20 грн. (26990,00 х 3 х 86 : 100 = 69634,20 грн.). Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Суд врахував, що відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В силу положень ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність. З метою дотримання розумності та справедливості, а також враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає необхідним зменшити нарахований позивачем на підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки, та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 26990 грн., тобто у сумі, співмірній розміру заподіяних позивачу збитків внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання з виготовлення і доставки ліжка. Оскільки позивача, в силу ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Суд враховує, що відповідно до ч.ч.1-3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано копії документів : ордер від 27.02.2024, повідомлення про зарахування коштів від 11.04.2024 в розмірі 12000 грн., акт наданої правової допомоги від 10.04.2024, договір про надання правової допомоги № 29652098 від 07.02.2024, додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 07.02.2024 ( а. с. 7, 85, 86, 87, 88-90). Так, за змістом позовної заяви, поданої представником адвокатом Погорілець Р.В. був зазначений орієнтовний розрахунок таких витрат в сумі 15000,00 гривень, а саме: складання позовної заяви до суду, в тому числі аналіз матеріалів справи - 12000,00 гривень; участь у судовому засіданні - 4000,00 грн./судодень; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду - 3000,00 грн./судодень; складання процесуальних та інших документів - 4000,00 грн./ година, витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, на проїзд транспортом загального користування та відрядження за межі регіону. Згідно з Актом наданої правової допомоги (а.с.86) адвокат надав позивачу правову допомогу відповідно до додаткового договору від 07.02.2024 (а.с.87) до договору про надання правничої допомоги від 07.02.2024 зі складання позовної заяви до суду ( в тому числі аналіз матеріалів справи) на суму 12000 грн. Зі змісту договору та додаткової угоди можна дійти висновку, що позивач та адвокат погодили фіксований розмір гонорару зі складання позовної заяви у сумі 12000 грн. , без конкретизації вартості години роботи адвоката та кількості витраченого часу. Разом із з цим, суд звертає увагу, що об`єктивно позовна заява складається з п`яти сторінок та, заважаючи на характер спірних правовідносин, обсяг доказів, вартість години роботи адвоката у судовому засіданні, слід дійти висновку, що визначений розмір гонорару в цілому відповідає критерію реальності та розумності. Зважаючи на вимоги ст.141 ЦК України, у зв`язку з частковим задоволення позову (на 55,87%) з відповідача на користь позивача слід стягнути частину понесених витрат на правничу допомогу, що становить 6704,40 грн. (12000,00 х 55,87%). Крім того, оскільки позивач відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, належний до сплати судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial