Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.09.2020 Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 711, залишити [PERSON] прізвище [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття - з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону. Позов обґрунтовує тим, що 11.09.2020 між позивачкою та відповідачем Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 711, зареєстровано шлюб. 05.01.2021 від даного шлюбу народилась спільна з відповідачем дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області від 29.01.2021, актовий запис № 3. Вказує, що невдовзі після народження дитини сімейне життя не задалось та між останніми почали виникати сімейні негаразди, які переросли у сварки, що викликано різністю характерів. Поступово різне відношення до життя призвело до віддалення між ними, а потім і до повного відчуження. На даний момент позивач з відповідачем не підтримуємо шлюбні відносини. У кожного окреме господарство, побут та роздільний бюджет. На сьогоднішній день як подружжя втратили один до одного почуття любові й поваги та стали повністю чужими людьми. Їх сім?ї вже не існує, примирення між ними не відбудеться. Продовження подружнього життя неможливе та не доцільне, а тому буде суперечити особистим інтересам позивача та особистим інтересам відповідача. Вважає сімейні стосунки є формальними, поновлювати шлюбно-сімейні відносини наміру не має, у зв`язку з чим подальше спільне життя з відповідачем як подружжя збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначеному ст. 24 СК України. Зазначає, що у січні 2023 року відповідач виїхав з України до Німеччини (м. Папенбург, [PERSON] ), де перебуває і понині. Доказами перебування відповідача у Німеччині є свідоцтво про реєстрацію місця проживання (Amtliche Meldebestatigu№g fir die A№meldu№g) та картка медичного страхування (Gesu№dheitskarte) (копії додаються). У Німеччині відповідач працює у фірмі Wag№er та щомісячно отримує близько 2500 Євро заробітної плати. У той же час, дитина на даний момент проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. З часу припинення фактичних сімейних відносин відповідач матеріальну допомогу на утримання і виховання сина не надає. Позивач не працюю, соціальну допомогу на дитину або по безробіттю не отримую, оскільки постійно зайнята доглядом за маленькою дитиною. Щомісячно позивачка витрачаю на утримання сина кошти на харчування, на одяг та взуття, на іграшки, на навчання і розвиток тощо. Крім того, дитина часто хворіє, та останній доводиться витрачати чималі кошти на її лікування та профілактику захворювань, проведення щеплень (копії фіскальних чеків додаються). Наголошує, що відповідач не має інших аліментних зобов`язань, має працездатний вік, не є інвалідом, а є, якраз, тим, хто зобов`язаний, як батько дитини, та, відповідно, має можливість сплачувати аліменти на утримання останньої. Позивачка розумію, що стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку мені доведеться в Німеччині,

Outcome: approved