Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.03.2013 року Виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району, актовий запис №6 від 03.03.2013 року. Вказує, що від даного шлюбу в них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їх спільне життя не склалося наслідок несумісності характерів та втрати поваги один до одного. Вважає, що подальше сумісне життя та примирення є не можливими, а тому просить суд шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. Учасники в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка просить суд позов задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення позову не заперечила (а.с.13-16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.2013 року між сторонами, 02.03.2013 року, зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради, актовий запис № 6 від 02.03.2013 року (а.с.9). У шлюбі в сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.07.2013 року актовий запис № 32 від 04.07.2013 року, проведений Виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.06.2020 року, актовий запис № 18 від 19.06.2020 року, проведений Виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради) (а.с.7-8). Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч.2 ст.142 ЦПК України - у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість повернення позивачу з\~державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову\~у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved