Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Сторони мають трьох дітей сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб сторін розірваний, діти проживають разом з позивачем, але достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, при цьому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки є фізично здоровим, матеріально забезпеченим, не має інших утриманців. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини заробітку, (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.01.2023 і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 29.03.2024 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідачу за місцем його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ) суд поштою направив копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. 19.05.2024 до суду від відповідача надійшла заява про те, що він не отримував документів із суду, так як за адресою місця реєстрації не проживає, перебуває на військовій сліжбі у ЗСУ, а тому не ознайомлений з позовними вимогами позивача, просив направити йому копію позовної заяви за указаною ним адресою: [ADDRESS] . Суд за вказаною відповідачем адресою надіслав поштою копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення, з поміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідач у межах визначених ухвалою суду від 29.03.2024 процесуальних строків відзив на позовну заяву не надав. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 27.05.2017 між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 46. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.05.2017. Згідно з копією рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.02.2021 у справі №699/47/21, яке набрало законної сили 26.03.2021, шлюб сторін було розірвано. Сторони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.09.2017), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.01.2019), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.09.2021). Батьком у свідоцтвах про народження дітей записано відповідача, матір`ю- позивача. З довідки про склад сім`ї, виданої ОСББ "Мрія" 22.03.2024, вбачається, що позивач разом з дітьми Макаром, Матвієм, Варварою проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач надав суду довідку форми 5 військової частини від 18.11.2023 про те, що він перебуває на військовій сліжбі у військовій частині (вказано номер частини) у період часу з 21.04.2023 по теперішній час. Суд зауважує, що наданий відповідачем документ не дає підстав для зупинення провадження за п. 2 ч. 1\~ст. 251 ЦПК України, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 09.11.2022 по справі 753/19628/17. Верховний Суд\~виснував,\~що для\~зупинення судом\~провадження в\~справі з\~підстав,\~передбачених п.\~2\~ч. 1\~ст. 251 ЦПК України, у матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань,\~а також того,\~що такі підрозділи переведені на воєнний стан,\~зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань\~(ухвала Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.12.2022 по справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 по справі 461/5209/19). Також Касаційний цивільний суд Верховного Суду визначив, що належним письмовим доказом для зупинення провадження в зв`язку з перебуванням сторони в складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п.\~12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого\~Указом Президента України від 10.12.2008 N 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) слід визнавати недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (постанова від 29.03.2023 по справі 756/3462/20). Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст.\~182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Щодо розміру частки, то суд вважає, що визначення її у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання трьох дітей узгоджується із вищевикладеними приписами законодавства та встановленими обставинами справи. Згідно із ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач цей позов подала до суду 25.03.2024, тому саме з цієї дати суд присуджує аліменти на утримання дітей, а не з 01.01.2023, як про те просить позивач у своїй позовній заяві. З огляду на викладене заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню частково. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ЦПК України. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави, так як позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial