Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: представник позивача ТОВ «Бізнес позика» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідача на користь товариства заборгованість за договором №342735-КС-001 про надання кредиту від 28.06.2021, в розмірі 52 165,03 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.06.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 342735-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Даний договір було підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора G-6323, який був направлений йому на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці 380507406839. Відповідно до умов вказаного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.08188956 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом з урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Позивач ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за даним договором виконало та надало відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000 грн., шляхом їх перерахування на банківську карту позичальника № [NUMBER] , яка вказана ним при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Також 13.09.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] будо укладено додаткову угоду № 1 до договору № 342735-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди позивач ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу додатково кредит у сумі 7 000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, становила 1 050 грн. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував. Станом на 12.03.2024 у нього утворилася заборгованість в розмірі 52 165,03 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22 054,81 грн., суми прострочених платежів по процентах - 30 110,22 грн. У судове засідання представниця ТОВ «Бізнес позика» не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення такого була повідомленою у встановленому законом порядку. Безпосередньо у позовній заяві та окремій заяві просила розгляд справи проводити без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, дату і час таких повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення рекомендованих поштових повідомлень за зареєстрованим місце проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. За клопотанням позивача витребувано в АТ КБ «Приватбанк» додаткові докази. 24 квітня 2024 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшли витребувані судом за клопотанням позивача докази. Представниця позивача ТОВ «Бізнес позика» 20.05.2024 в системі «Електронний суд» сформувала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечила проти ухвалення заочного рішення та зазначила про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавав, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, дату і час розгляду справи. 06 червня 2024 року ухвалою суду постановлено провести заочний розгляд даної справи. Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З урахуванням того, що розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 268 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача ТОВ «Бізнес позика» з метою отримання кредиту. Порядок і умови надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», дії, що передують його укладенню, визначені у правилах надання споживчих кредитів, які затверджені наказом директора ТОВ «Бізнес позика» від 12.03.2021 №07-ОД (а.с. 36-41). Відповідач [PERSON] при здійсненні реєстрації на сайті ТОВ «Бізнес позика», в особистому кабінеті зазначив такі особисті дані: ПІП, дату народження - [INFO], РНОКПП [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] , номер банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] , що підтверджується анкетою клієнта (а.с. 32), за допомогою яких його було ідентифіковано в ІТС. Відповідача [PERSON] було ознайомлено з інформацією про умови кредитування у ТОВ «Бізнес позика», орієнтовану загальну вартість кредиту, виходячи з обраних умов кредитування, а також які наслідки можуть настати в разі невиконання ним своїх зобов`язань, підтвердженням чого слугує паспорт споживчого кредиту, який підписаний позивачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 10-11). Після перевірки статусу клієнта та ознайомлення його з умовами кредитування ТОВ «Бізнес позика» запропонувало відповідачу укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно - телекомунаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на визначених у пропозиції умовах, що підтверджується пропозицією (офертою) укласти договір № 342735-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 28.06.2021 (а.с. 12). З умовами вказаної пропозиції відповідач [PERSON] ознайомився, повністю і безумовно прийняв її та акцептував, підписавши її 28.06.2024 (а.с. 14). Акцептувавши пропозицію ТОВ «Бізнес позика», відповідач з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі уклав з вказаним товариством договір № 342735-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 28.06.2021, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 гривень. Строк кредитування - 24 тижні. Процентна ставка: в день 1,08188956, фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 50 040 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 7357,17%. Даний договір підписаний відповідачем [PERSON] 28.06.2021 о 15:57 год електронним підписом - одноразовим ідентифікатором G-6323 (а.с. 52). Позивачем також долучено візуальну форму послідовності дій відповідача щодо укладення електронного договору про надання кредиту (а.с. 33-34). Відповідно до квитанції платіжної системи «PAУ» № 419561190 від 28.06.2021, ООО «Бизпозыка» здійснено перерахування коштів [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , згідно з кредитним договором № 342735-КС-001 від 28.06.2021, на карту [NUMBER] в сумі 20 000 грн, без ПДВ (а.с. 45). Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 75) на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , було відкрито картку № [NUMBER] , на яку 28.06.2021 було зараховано 20 000 грн., що підтверджується випискою за договором №б/н (а.с. 76-78). Також, судом встановлено, що 13.09.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] будо укладено додаткову угоду № 1 до договору № 3427735-КС-001 про надання кредиту від 28.06.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якої, сторони підтвердили, що станом на 13.09.2021 сума неповернутого позичальником кредиту становить 17 273,02 грн. Кредит збільшується на 7 000 грн. Строк кредитування продовжується на 77 днів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 4770,65%. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 56 301,37 грн. Додаткова угода підписана відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4042 (а.с. 26-27). Згідно із квитанцією платіжної системи «PAУ» № 443578506 від 13.09.2021, ООО «Бизпозыка» здійснено перерахування коштів [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , згідно з дод. Угодою від 13.09.2021 до кредитного договору № 342735-КС-001 від 28.06.2021, на карту [NUMBER] в сумі 7 000 грн, без ПДВ (а.с. 35). Вказане підтверджується і довідкою АТ КБ «Приватбанк», згідно із якою, 13.09.2024 на картку відповідача було зараховано 7 000 грн (а.с. 76-78). Відповідно до довідки про стан заборгованості відповідача [PERSON] за договором № 342735-КС-001 про надання кредиту від 28.06.2021 (а.с. 15), заборгованість станом на 12.03.2024 становить: 52 165,03 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору про надання кредиту та додаткової угоди до нього, непогашення у повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором та угодою, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. ІV. Оцінка суду: суд, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Механізм укладення електронної угоди, яким скористався позивач у взаємовідносинах із відповідачем врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Так, судом встановлено, що 28.06.2021 відповідач [PERSON] підписав договір про надання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від позивача ТОВ «Бізнес позика» суму кредиту у розмірі 20 000 гривень, а 13.09.2021 підписав додаткову угоду до договору про надання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від позивача суму кредиту у розмірі 7 000 гривень. Доказів протилежного відповідач не надав. У вказаних договорі та додатковій угоді до договору визначені умови кредитування, про що вказано вище, де серед іншого обумовлений і розмір нарахованих відсотків, які нараховуються на кредит, і сплата комісії, а також визначено графік платежів, з чим відповідач [PERSON] погодився, підписавши їх. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Крім того, вимогами ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включається серед іншого і комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що також обумовлено умовами договору. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості, позивач надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, тому станом на 12.03.2024 має заборгованість в розмірі 52 165,03 грн., з яких: 22 054,81 грн - заборгованість за кредитом, 30 110,22 грн - заборгованість по відсотках. Відповідачем [PERSON] не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості ним не надано, як і не заперечено складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2137 (а.с. 13). Враховуючи, що суд прийшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 526, 527, 610, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», ст. 3, 11, 12 «Про електронну комерцію», ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», та

Outcome: approved