Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , у якому просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утриманння малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у Службі у справах дітей Журавненської селищної ради з 20.10.2022. Підставою для постановки дитини на облік є висновок ЛКК Жидачівської міської лікарні №1450/9 від 19.10.2022 про високий ступінь втрати здоров`я матері малолітнього [PERSON] , внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежить від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Батько малолітнього [PERSON] тривалий час з родиною не проживає. Рішенням виконавчого комітету Журавненської селищної ради від 24.10.2022 малолітнього [PERSON] влаштовано до Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1». З жовтня 2022 року і по теперішній час малолітній перебуває у Будинку дитини. Батько дитину не відвідує, не телефонує, не цікавиться життям і здоров`ям малолітнього. Службою у справах дітей з`ясовано, що [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS] . На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає. У розмові з родичкою з`ясовано, що у громадянина [PERSON] є інша сім`я. Разом із співмешканкою виховують 3 дітей. [PERSON] офіційно не працює. Перебивається тимчасовими підробітками. Вищенаведеними доказами стверджується, що відповідач по справі свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого сина, в результаті чого він позбавлений батьківської опіки, любові і турботи. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач та третя особа у судове засідання повторно не з`явилися, хоч повідомлені про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за його відсутності та незаперечення проти призначення справи до судового розгляду (а.с.35), заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позову в поному обсязі (а.с.45). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Ухвалою підготовчого засідання від 03.04.2024 залучено до участі у справі третю особу та відкладено підготовче засідання (а.с.26-27). Ухвалою підготовчого засідання від 01.05.2024 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.40). Ухвалою судового засідання від 24.05.2024 відкладено розгляд справи (а.с.47). Ухвалою судового засідання від 11.06.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.52). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.10.2022 (а.с.8). Відповідно до висновків лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (КНП «Жидачівської міської лікарні») про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 19.10.2022 та 22.12.2023 [PERSON] , [INFO] , за рівнем обмеження життєдіяльності має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с.13, 14). Згідно з актом прийому-передачі дитини від 19.10.2022 начальник Служби у справах дітей Журавненської ТГ Демків Г.І. на підставі листа Журавненської селищної ради передала в КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки» малолітню дитину [PERSON] (а.с.12). Рішенням ВК Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №181 від 24.10.2022 вирішено тимчасово влаштувати малолітнього [PERSON] , [INFO] , до Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» до моменту вирішення питання постійного влаштування дитини (а.с.9). Листом КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток» від 19.10.2023 надано відповідь начальнику служби у справа дітей Журавненської селищної ради про те, що за час перебування в закладі батько не відвідував [PERSON] , [INFO] , не цікавився станом його здоров`я ні в усній, ні в письмовій формі (а.с.10, 11). Рішенням ВК Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №245 від 11.12.2023 затверджено висновок органу опіки та піклування Журавненської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6-7). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення батька малолітньої дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню та стягненню з нього аліментів. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини (далі Конвенція). Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Приписами частин 1, 2 статті 12 Закону №2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями частини 2 статті 15 Закону №2402-III батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, обставина проживання батька (матері) дитини окремо від неї не звільняє батька (матір) від обов`язку брати участь у вихованні цієї дитини. За змістом приписів частин 1, 4 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Нормою частини 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом частини 1 статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону № 2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд враховує норму статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до якої Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Стан здоров`я матері дитини [PERSON] перешкоджає виконанню нею батьківських обов`язків, тому дитину влаштовано до спеціалізованого закладу Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки», правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток», де дитина перебуває по даний час. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на умисне ухилення батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, а також необхідність стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки такі у добровільному порядку батьком не надаються. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо позовних вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON] . Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд підкреслює, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітей. Аналіз поведінки відповідача на підставі досліджених у судовому засіданні доказів дозволяє виснувати, що відповідач тривалий час не займається виховання дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про нього та його розвиток, не спілкується з ним, не цікавиться його здоров`ям та життям. Матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б вказували на наявність у відповідача труднощів чи перешкод, що унеможливлюють виконання ним обов`язку по вихованню дитини, тобто наявність об`єктивних причин, які не залежали від його волі та пояснюють таку поведінку відповідача. Таким чином, за наведених обставин у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідача [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] , по його вихованню та піклуванню, є свідомою, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідача свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини, тому дає підстави стверджувати, що він усвідомлено ухиляється від виконання цих обов`язків. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно його сина [PERSON] , [INFO] , обґрунтованими. Щодо позовних\~вимог про\~стягнення з\~відповідача [PERSON] \~аліментів на\~утримання дитини\~ [PERSON] . Суд зазначає, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладено на батьків. Судом встановлено вище, що [PERSON] не займається виховання дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про нього та його розвиток, не спілкується з ним, не цікавиться його здоров`ям та життям. Також, матеріали справи не містять жодних фактичних даних на підтвердження, зокрема, добровільного надання відповідачем коштів на утримання дитини, відтак суд виснує, що обов`язок щодо утримання дитини [PERSON] , [INFO] , її батьком [PERSON] не виконується. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності. Суд враховує, що відповідач [PERSON] не утримує дитину [PERSON] , [INFO] , а також те, що розмір аліментів, який заявлений у позові, визначений у частці від заробітку (доходу) батька, є мінімально встановленим розміром аліментів на одну дитину. Окрім цього, суд зважає на відсутність фактичних даних на підтвердження наявності у відповідача інших утриманців, незадовільного матеріального становища відповідача та/або негативного стану його здоров`я, які впливають на визначення розміру аліментів. З огляду на викладене, суд доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів саме у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). Зважаючи на те, що дитина [PERSON] , [INFO] , станом на час прийняття рішення перебуває в Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток», тому аліменти необхідно стягувати саме на користь закладу, в якому перебуває дитина. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення). Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на те, що позов задоволено повністю, а сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір, який підлягав сплаті за подання позовної заяви з двома позовними вимогами (немайнового і майнового характеру), у сумі 2\~422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави у повному обсязі. На підставі статті 51 Конституції України, статей 155, 164-166 Сімейного кодексу України, статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року та

Outcome: approved