Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що з 17.04.2010 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем вони припинили з липня 2023 р. та з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства, так як перестали розуміти один одного і не змогли знайти компромісу по багатьом питанням. Також у відповідача на теперішній час є жінка, з якою він хоче зареєструвати шлюб. Вважає, що їх шлюб з відповідачем розпався остаточно. Зберегти його вже не можливо, так як у них не залишилося таких почуттів як кохання, повага та взаєморозуміння. Майнових спорів у них з відповідачем не має. Просить шлюб, зареєстрований 17.04.2010 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 156, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвати. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, проти задоволення даного позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.04.2010 року зареєстрованому Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 156, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17.04.2010 р. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо розподілу спільного майна між позивачем та відповідачем відсутній. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ч. 2 ст.\~112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і дітини, і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно, в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112,\~ СК України,

Outcome: approved