Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

представник позивача адвокат Васильченко Н.Г. від імені та в інтересах позивача звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 21.08.1999 між позивачем [PERSON] , і відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. 10.04.2006 вказаний шлюб між позивачем і відповідачем розірвано на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2006, справа № 2«п»-394/2006. За період шлюбу [PERSON] та [PERSON] було набуто спільне майно, а саме за спільно нажиті грошові кошти 10.11.2000 куплена трикімнатна квартира, розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,6 м2, житловою площею 30,9 м2. Договір купівлі-продажу вище зазначеної квартири за взаємною згодою подружжя [PERSON] був оформлений на ім`я [PERSON] через Криворізьку універсальну товарну біржу за реєстраційним номером 001/294-Н, який зареєстрований 15.11.2000 Комунальним підприємством «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» (на час реєстрації - «Криворізьке бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу Дніпропетровської області») у книзі № 200П, стор. 163, запис 163. 18.05.2007 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №п2-1375/2007 ухвалено рішення, яке набрало чинності 29.05.2007, та яким: визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.11.2000 за реєстраційним номером 001/294-Н на Криворізькій універсальній товарній біржі; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Про існування цього рішення позивачу стало відомо лише у 2021 році, зокрема, при отриманні його копії 17.09.2021 через її представника - адвоката Васильченко Н.Г., оскільки вона не була залучена як сторона у справі та в ході судового розгляду не приймала участі у розгляді зазначеної справи. Отже, враховуючи, що договір купівлі-продажу спірної квартири, що мав місце 10.11.2000, був укладений без додержання вимог ст. 657 ЦК України, тобто без нотаріального посвідчення та державної реєстрації, тому після набрання чинності 29.05.2007 рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2007, цей договір купівлі-продажу на теперішній час є дійсним. При винесенні рішення Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу у справі №п2-1375/2007 від 18.05.2007, не розглядалось питання щодо приналежності подружжю цього нерухомого майна, а при визнанні за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , фактично визнано факт, що покупцем при укладанні договору купівлі-продажу є [PERSON] та цей факт є похідним при вирішенні спору щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу зазначеної квартири. У зв`язку з чим [PERSON] розуміючи, що спірна квартира є предметом спільної сумісної власності подружжя, не реєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема, право власності на своє ім`я на цілу квартиру [ADDRESS] , та таким чином [PERSON] не набув права власності на цілу квартиру, оскільки відповідно до ст. 210 ЦК України, вчинений правочин обов`язково підлягає державній реєстрації, що не було зроблено відповідачем. Тому представник позивача просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, розташовану на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,6 м2, житловою площею 30,9 м2, вартістю 165 363 гривні 00 копійок; Здійснити розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, тобто [PERSON] та [PERSON] , наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири, розташованої на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,6 м2, житловою площею 30,9 м2, вартістю 82 681 гривня 50 копійок; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири, розташованої на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,6 м2, житловою площею 30,9 м2, вартістю 82 681 гривня 50 копійок. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2024 витребувано докази у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Васильченко Н.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом подання відзиву не скористався. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21.08.1999 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 12 - копія свідоцтва про одруження). За рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2006 у справі № 2«п»-394/2006 рік шлюб між позивачем і відповідачем 10.04.2006 було розірвано (а.с. 13, 14 - копії рішення, свідоцтва про розірвання шлюбу). У період шлюбу подружжя [PERSON] за спільно нажиті грошові кошти 10.11.2000 купили трикімнатну квартиру, розташовану на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,6 м2, житловою площею 30,9 м2. Договір купівлі-продажу спірної квартири був оформлений на ім`я [PERSON] через Криворізьку універсальну товарну біржу за реєстраційним номером 001/294-Н, який зареєстрований 15.11.2000 Комунальним підприємством «Криворізьке бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу Дніпропетровської області» у книзі № 200П, стор. 163, запис 163 (а.с. 15 - копія договору, а.с. 17 - копія технічного паспорту). Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 18.05.2007 у справі №п2-1375/2007 ухвалено рішення, яке набрало чинності 29.05.2007, та яким визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.11.2000 за реєстраційним номером 001/294-Н на Криворізькій універсальній товарній біржі; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 16 - копія рішення). У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно п. 23 Постанову Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами ст. ст. 69-72 СК України. Відповідно п. 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ст. 82 ч. 1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, судом достовірно встановлено, що спірна квартира була придбана за час перебування сторін у справі у зареєстрованому шлюбі. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що належними та допустимими доказами, які наявні у матеріалах справи, встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Оскільки квартира була придбана у період шлюбу, та ані стороною позивача, ані відповідачем не було доведено зворотне. Вказаний договір сторонами не оскаржений та визнається. Щодо визначення часток у спільній сумісній власності подружжя, суд вважає, що частки подружжя у спірній квартирі мають бути відповідно до ст. 70 СК України рівними. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved