Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У жовтні 2023 року Немишлянська окружна прокуратура м. Харкова в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області, Старосалтівської селищної ради звернулась до суду в порядку вимог ст. 131-1 Конституції України, ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної водним живим ресурсам. Звернення прокурора до суду із зазначеним позовом обґрунтовано бездіяльністю контролюючих органів у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, якими є Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області та Старосалтівська селищна рада, в адміністративних межах якої вчинено порушення законодавства щодо охорони, використання та відтворення водних біоресурсів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 005038 від 19.05.2023 [PERSON] 19 травня 2023 року о 06год.00 хв. здійснював вилов риби в Печенізькому водосховищі поблизу с. Хотімля Чугуївського району Харківської області забороненими знаряддями лову сіткою з льоси, тобто займався промисловим виловом риби, не маючи відповідного дозволу, виловивши риби в кількості: карась сріблястий -1 екземпляр, лящ - 6 екземплярів, судак 1 екземпляр, плоскирка 7 екземплярів, окунь -1 екземпляр, всього загальною вагою 3,00 кг, чим завдано збитків рибному господарству України на загальну суму 29172,00 грн. Вказаними діями [PERSON] порушив пп.1 п.1 розділу 1У «Правил любительського та спортивного рибальства», ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.27 Закону України «про тваринний світ». Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 13.07.2023 у справі № 636/2704/23 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією незаконно добутих водних живих ресурсів та з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області проведено розрахунок збитків, нанесених рибному господарству України незаконними діями [PERSON] , які склали 29172,00 грн., і які підлягають зарахуванню до фонду охорони навколишнього природного середовища та подальшому розподілу органами казначейства, однак до цього часу [PERSON] добровільно не відшкодовано. На підставі викладеного та вимог ст. 1166 ЦК України позивач просить стягнути з [PERSON] заподіяну шкоду в розмірі 29172,00 грн. на розрахунковий рахунок місцевого бюджету (UA 878999980333129331000020541, код 37874947, ГУК Харківська область/СТГ Старий Салтів/24062100), а також судовий збір в сумі 2684 грн., сплачений Харківською обласною прокуратурою на р/р UA 178201720343160001000007171, код ЄДРПОУ 02910108, банк одержувача ДКСУ м. Києва, код банку: 820172, код класифікації видатків бюджету-2800, призначення платежу: повернення судового збору. Подалі представник позивача прокурор Чугуївської окружної прокуратури Харківської області Доннік А.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала за заявленими підставами, просить їх задовольнити. Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області, а також Старосалтівська селищна рада надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу за відсутністю їх представників, позов підтримали та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 19.10.2023 року провадження у справі відкрито і її розгляд визначено в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 13.07.2023 ( справа № 636/2704/23, провадження № 3/636/1392/23) [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією в дохід держави знаряддя вчинення правопорушення льосової сітки у кількості 1 штука та незаконно добутих водних живих ресурсів: карась сріблястий -1 екземпляр, лящ - 6 екземплярів, судак 1 екземпляр, плоскирка 7 екземплярів, окунь -1 екземпляр, всього загальною вагою 3,00 кг. Також стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави та зазначено, що оскільки шкода завдана державі, питання про відшкодування шкоди може бути вирішено в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ч.3 ст. 40 КУпАП. Вказана постанова набула законної сили (а.с. 11-13). При розгляді адміністративної справи № 636/2704/23, провадження № 3/636/1392/23, судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 005038 від 19.05.2023, опису-оцінкою знарядь лову, приймального акту № 005038 від 19.05.2023цього знаряддя, акту приймання-передачі водних біоресурсів на відповідальне зберігання від 19.05.2023 було встановлено, що [PERSON] 19 травня 2023 року о 06год.00 хв. здійснював вилов риби в Печенізькому водосховищі поблизу с. Хотімля Чугуївського району Харківської області забороненими знаряддями лову сіткою з льоси, тобто займався промисловим виловом риби, не маючи відповідного дозволу, виловивши риби в кількості: карась сріблястий -1 екземпляр, лящ - 6 екземплярів, судак 1 екземпляр, плоскирка 7 екземплярів, окунь -1 екземпляр, всього загальною вагою 3,00 кг, чим завдано збитків рибному господарству України на загальну суму 29 172,00 грн. Розмір вказаної матеріальної шкоди був обчислений Управлінням державного агентства\~меліорації та\~рибного господарства\~у Харківській\~області згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 06.10.2021 №1039 (а.с.10). Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до інформації Управління державного агентства\~меліорації та\~рибного господарства\~у Харківській\~області та Старосалтівської селищної ради збитки, завдані рибному господарству України [PERSON] у розмірі 29\~172,00 грн. не відшкодовані, цивільний позов вказаними органами не заявлявся (а.с. 31,35). Таким чином шкода, завдана відповідачем [PERSON] водним живим ресурсам у розмірі 29\~172,00 грн. залишилася невідшкодованою. Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про тваринний світ», ст. 21 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, за провадженням рибогосподарської діяльності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Відповідно до Положення про Управління державного\~агентства меліорації\~та рибного\~господарства у\~Харківській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України 15.07.2016 з подальшими змінами, Управління державного\~агентства меліорації\~та рибного\~господарства у\~Харківській області є територіальним органом державного агентства меліорації та рибного господарства України, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Харківського рибоохоронного патруля поширюється на Харківську область, територію та акваторію водного об`єкта в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Харківського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель (а.с. 15-26). Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, у тому числі належить контролювати додержання встановленого порядку обліку тварин та обліку їх використання; вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу; пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 р. (далі - Правила), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань. Пунктом 6.3. Правил передбачено, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно приписів ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до\~п.\~4\~ч.\~1\~ст.\~69-1\~Бюджетного Кодексу\~України до\~надходжень спеціального\~фонду місцевих\~бюджетів належать\~70\~відсотків грошових\~стягнень за\~шкоду,\~заподіяну порушенням\~законодавства про\~охорону навколишнього\~природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного Кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Таким чином, завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними вищенаведеними доказами, визнаються відповідачем [PERSON] , тому приходить до висновку про задоволення цих вимог. Згідно частини 8 статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21 (провадження № 12-1гс22)\~ звертаючись із позовом в інтересах держави,\~прокурор є суб`єктом сплати судового збору й самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат. Як вбачається з платіжної інструкції № 2281 (внутрішній номер 296440892) від 25 вересня 2023 року оплату судового збору за подання цього позову в розмірі 2684 грн. здійснила Харківська обласна прокуратура (а.с.36), яка відповідно до ст.2 Закону України «Про судовий збір» і є платником судового збору, і на користь якої слід стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по справі.

Outcome: approved