Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] 02.09.2020 року звернулися до суду з позовом, в якому просили суд визнати за кожним з позивачів та за кожним з відповідачів, [PERSON] , [PERSON] право власності в порядку спадкування на наступне майно, а саме по -1/8 частині транспортного засобу BMW Х3 реєстраційний номер [NUMBER] ; -1/8 частині транспортного засобу BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер [NUMBER] 2010 року випуску; -1/8 частині транспортного засобу MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; -1/8 частині нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі\~ст.ст.1216-1218,\~1220-1223,\~1261,\~1268,\~1269\~ЦК України. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, 9 травня 2013 року загинула [PERSON] [INFO] яка є рідною дочкою позивачів. У встановлений законом строк позивачі звернулися до Першої державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Спадщина що відкрилася складається з: - \~ \~ \~ \~садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173,2 з надвірними будівлями : гаражем літ. «Е» загальною площею 50,1 кв. м. та літньою кухнею літ. «Ж», загальною площею 47,7 кв. м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718,00 кв. м. за адресою: [ADDRESS] частина якого належить [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - по 1/4 якої належить відповідачеві [PERSON] , [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732,0 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - по 1/4 якої належить [PERSON] , [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~нежитлових приміщень №10, №11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60.8 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ;які належать [PERSON] - \~ \~ \~ \~нежитлові приміщення підвалу №1, 1а, 16, Ів. 2-:-5, 1-го поверху №1-:-8, 10-:-18, другого поверху, №20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення №3,4 загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1» , які розташовані за адресою: [ADDRESS] ,- по 1/4 якої належить [PERSON] , та [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~транспортного засобу BMW\~Х3\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] -1/2 якого належить [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~транспортного засобу MERSEDES-BENZ\~CLS350\~2008\~року випуску,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] - 1/2 якого належить [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~транспортного BMW\~Х5\~XDRIV\~301\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] 2010\~року випуску - 1/2 якого належить [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~грошових коштів, складає 11460,83 грн., розміщеному на картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , в АТ «ОТП Банк». Відповідно до кола осіб визначених нотаріусом як спадкоємців по закону належать: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , [PERSON] та [PERSON] є неповнолітніми дітьми [PERSON] , який у розумінні ч. 2 ст. 39 ЦПК є законним їх представником. Рішенням Київського районного суду від 15 вересня 2015 року по справі №640/884/15-ц було задоволено позов [PERSON] , та встановлено факт проживання [PERSON] зі [PERSON] однією сім`єю з 22 жовтня 2003 року, та право на 1/2 частину майна що було з 22 жовтня 2003 року до моменту її смерті. Позивачі зазначили, що неодноразово пропонували відповідачеві дійти згоди щодо поділу спадкового майна, але відповідач категорично відмовлявся від таких пропозицій з тих підстав, що вищевказане спадкове майно і так фактично знаходиться у його власності та користуванні, він має повні можливості щодо одноосібного використання цього майна на свій розсуд. Позивачам не вдалося отримати у Першій харківській нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчать копії постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином позивачі вважають, що діями відповідача порушені права позивачів та права його неповнолітніх дітей. Заперечуючи проти позову відповідачі зазначають у відзиві, що не оспорюють право власності позивачів на 1/8 спадкового майна, однак, позивачі жодним чином не довели факт існування спору між ними та відповідачами. Посилання позивачів на те, що їм не вдалося отримати в Першій Харківській нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки [PERSON] умисно не надав відповідні документи - суперечить дійсності, оскільки позивачі жодного разу не зверталися до відповідача з проханням надати їм документи. Відповідачі зазначають у відзиві, що у доданих до позову Постановах про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину відбулася на підставі того, що ухвалою Київського районного суду міста Харкові від 04.02.2015 р. у справі № 640/1471/15-ц був накладений арешт на все вищезазначене майно. Проте ухвалою Київського районного суду м. Харкова у справі № 640/884/15-ц були скасовані заходи забезпечення позову. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину відбулася також на підставі наявних розбіжностей у складі майна, зокрема розмір площі нежитлових приміщень, що зазначені у правовстановлювальних документах не співпадає з інформацією про реєстрацію права власності. Відповідач у відзиві також стверджує, що позивачі звернулися до неналежних відповідачів, тому що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони не є спадкоємцями майна право власності на яке визнають позивачі. Також відповідачі заперечували проти стягнення з них вартості судових витрат у розмірі 30000,00 грн. за послуги адвоката через відсутність доказів понесення таких витрат саме у даній справі. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2020 року було відкрито загальне позовне провадження\~ та призначено\~ підготовче судове засідання. 02.10.2020 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] 11.11.2020 до суду надійшов відзив, представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.03.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення розгляду справи відмовлено. Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 року підготовче провадження по вищевказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Київського районного суду м.Харкова від 22.09.2021, вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2023 за клопотанням позивача витребувано копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] 24.08.2023 на адресу суду надійшла копія спадкової справи, заведена після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися, надали до суду заяви, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та розглянути справу без їх участі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, крім вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15000грн., в подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти визнання за позивачами права власності по 1/8 кожному на спадкове майно не заперечував, однак посилався на невірний спосіб захисту, посилався також на те, що права неповнолітніх дітей(на час смерті спадкодавиці) та повнолітніх на час розгляду справи [PERSON] , [PERSON] ним не порушувались, позовна вимога 3 не відповідає вимогам законодавства, в подальшому відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи. Представник відповідачів адвокат Гуляєв А.В. подав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечував проти вимог позову про визнання права власності за [PERSON] , [PERSON] , щодо вимог про визнання права власності за позивачами покладався на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється\~на\~засадах\~змагальності\~сторін.\~Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх\~процесуальних\~прав\~та\~обов`язків,\~передбачених\~законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України\~ передбачено, що кожна сторона повинна довести\~ ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини справи,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~встановив наступні\~обставини і\~відповідні ним\~правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 10 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції [INFO] померла [PERSON] , позивачі [PERSON] , [PERSON] 16.05.2013 звернулися з заявою про прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори, як спадкоємці померлої батьки, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1976. (а.с. 7-13 т.с.2) Згідно заяви відповідача [PERSON] до Першої Харківської державної нотаріальної контори, він звернувся з заявою про прийняття спадщини 08.07.2013.(а.с.14 т.с.2) Згідно заяви відповідача [PERSON] до Першої Харківської державної нотаріальної контори, він звернувся в інтересах спільних його та померлої [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з заявою про прийняття спадщини 08.07.2013.(а.с.15-19 т.с.2) Згідно заяви відповідача [PERSON] до Першої Харківської державної нотаріальної контори, він звернувся в інтересах спільних його та померлої [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з заявою від 25.02.2014 про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майнового права засновника ПП «ДАРА». Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 04.03.2014 після смерті [PERSON] по кожному [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видані свідоцтва на майнові права засновника ПП «Дара». 11.12.2017 [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявою, в якій повідомили щодо наявності спадкового майна після смерті їх дочки [PERSON] , спадкоємцями якої вони є та щодо неможливості надання право встановлювальних документів на наступне майно померлої: нежитлові будівлі «П-1», «С-1» по вул.Воєнна,5 у м.Харкові, транспортні засоби BMW\~Х3\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , - MERSEDES-BENZ\~CLS350,\~ BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер [NUMBER] . 11.12.2017 за вих. №6471/02-31 державним нотаріусом Першої ХДНК було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане майно у зв`язку із неподанням відповідних правовстановлюючих документів, що свідчать про належність даного майна спадкодавці. Також, нотаріусом Першої ХДНК 17.01.2018 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на грошові кошти в АТ «ОТП Банк», через наявність рішення суду у справі № 640/884/15-ц, у зв`язку із чим неможливо визначити склад спадкового майна. 16.02.2018 державним нотаріусом Першої ХДНК було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на нежитлові приміщення №1, 1а, 1б, Ів, 2-:-5, 1-го поверху №1-:-8, 10-:-18, другого поверху, №20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення №3,4 загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1» , які розташовані за адресою: [ADDRESS] через наявність арешту на вказані приміщення, наявність розбіжностей у реєстрації та право встановлювальних документах на вказане майна, неможливість визначення складу спадкового майна. 12.03.2018 державним\~нотаріусом Першої\~ХДНК було\~відмовлено у\~вчиненні нотаріальної\~дії видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину на\~нежитлові приміщення\~за адресами:\~ [ADDRESS] ,\~через наявність\~розбіжностей у\~документах щодо\~площі приміщень,\~неможливості визначення\~складу спадкового\~майна.(а.с.38-48 т.с.2) Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15.09.2015по цивільній справі №640/884/15-ц встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] з 22 жовтня 2003 року. Визнано за [PERSON] (податковий номер [NUMBER] ) право власності на майно, що належало [PERSON] та [PERSON] : -1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173,2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50,1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж», загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718,00 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/2 частину нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/2 частину нежитлової будівлі літ. «С-1», загальною площею 732,0 кв.м.,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/2 частину нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. « Ж-1», загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/2 частину нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху, № 10-:-18, 2 го поверху № 20 в літ. «Б-2», загальною площею 610,4 кв.м., 1/2 частину нежитлових приміщень № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м., в літ. «А-1», які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 частину транспортного засобу ВМW ХЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску; - 1/2 частину транспортного засобу ВМW Х5 ХDRIV301, реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску; - 1/2 частину транспортного засобу MERCEDES BENZ CLS350, 2008 року випуску; - 1/2 частину грошових коштів, що складає 11460 грн. 83 коп. , розміщених на картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] в АТ «ОТП Банк». 24.11.2015 вищевказане рішення змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2017 вказане рішення апеляційного суду було скасовано та справу направлено до суду апеляційної інстанції до розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.08.2017 рішення Київського районного суду м.Харкова від 15.09.2015 залишено без змін та набрало законної сили. (а.с. 173 т.с.2) Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно стаття 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Також судом враховано надані відповідачем докази щодо не належності йому на час розгляду справи частки житлового будинку № з по 4-му Ісаївському в`їзду в м.Харкові, яка на підставі договору дарування від 29.03.2019 належить [PERSON] , належності частки нежитлових приміщень № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху, № 10-:-18, 2 го поверху № 20 в літ. «Б-2», загальною площею 610,4 кв.м., 1/2 частину нежитлових приміщень № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м., в літ. «А-1», які розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , також належності по1/4 частці кожній [PERSON] , [PERSON] нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м. та нежитлової будівлі літ. «С-1», загальною площею 732,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки судом було встановлено факт проживання однією сім`єю відповідача [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] та подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, доводи відповідача [PERSON] що неналежності його у справі, як відповідача не знайшло свого підтвердження. Також, суд погоджується з твердженням позивачів, що відсутність у них правовстановлювальних документів на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим позивачі звернулися з даним позовом до суду, після відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому заперечення відповідача з даного питання судом не приймається до уваги. Відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді [PERSON] з КП «ХМБТІ», станом на 31.12.2012 за померлою [PERSON] зареєстровано право власності на майно, зазначене в позовній заяві, відомості про вказане майно внесені до ДРПНМ. Таким чином, протягом судового розгляду на підставі наданих доказів встановлено, що спадкоємцями померлої [INFO] є її батьки [PERSON] , [PERSON] , її діти [PERSON] , [PERSON] , також підтверджена належність спадкодавці [PERSON] майна, переліченого в позовних вимогах. Доказів на спростування наведеного до суду стороною відповідача не подано, відповідач [PERSON] фактично не заперечував проти визнання права власності за позивачами [PERSON] , [PERSON] по 1/8 кожному на вказане майно. При визначенні часток судом враховано, що право власності на частку цього майна було визнано за [PERSON] на підставі рішення суду, тому частка підлягає поділу між 4 спадкоємцями першої черги в рівних частках, тобто по 1/8 кожному. При цьому, з урахуванням процесуальних прав, визначених ст.49 ЦПК України та способів захисту цивільних прав, згідно ст.16 ЦК України не підлягають задоволенню позовні вимоги, заявлені [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності за відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які на час розгляду справи досягли повної дієздатності, не подавали самостійних вимог про визнання за ними права власності в даному позові та не позбавлені можливості у разі наявності спору звернутися за захистом своїх прав самостійно. За таких обставин, суд відмовляє позивачам [PERSON] , [PERSON] в задоволенні позовної вимоги про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по -1/8 частині транспортного засобу BMW Х3 реєстраційний номер [NUMBER] ; -1/8 частині транспортного засобу BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер [NUMBER] 2010 року випуску; -1/8 частині транспортного засобу MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; -1/8 частині нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; -1/8 частині садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З тексту постанов про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2017, 17.01.2018, 16.02.2018 та 12.03.2018 вбачається, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлювальних документів на спадкове майно, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку, Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, також в КП «ХМБТІ», станом на 31.12.2012, про що свідчать дані реєстру, підтверджено рішенням суду у справі №640/884/15-ц, що набрало законної сили. Враховуючи наведене, судом встановлено, що право власності на наступне майно померлої [PERSON] підтверджено протягом судового розгляду: т.з. BMW Х3 реєстраційний номер [NUMBER] ;т.з. BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер [NUMBER] 2010 року випуску; т.з. MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; частину нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; частину нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; частину садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та \~належало на момент відкриття спадщини спадкодавцю та підлягає визнанню за позивачами, як спадкоємцями за законом в рівних частка, по 1/8 кожному. Вимоги ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду\~\~за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 16\~Цивільного кодексу України кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Відповідно\~до п.1\~ч1\~ст.\~16\~ЦК\~України способом\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів може\~бути визнання права. Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частки у праві власності кожному в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і не спростовані протягом судового розгляду. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачі були звільнені від сплати судового збору, позовні вимоги підлягають задоволенню на 2/3, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 7006,67 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, суд вважає, що є обґрунтованою вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно вимог ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:на професійну правничу допомогу;пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року). Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. \~ \~ \~ \~На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: попередній розрахунок суми судових витрат, за яким загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 30000,00 грн. (включає детальний обсяг робіт адвоката: консультація клієнта, пошук, аналіз судової практики, складення позовної заяви, складення заяви про звільнення від сплати судового збору, ознайомлення з відзивом, участь у судових засіданнях) -копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Сергєєва М.А. договір про надання правової допомоги [PERSON] , в якому вартість послуг зазначена 15000грн. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене суд вважає, що заявлена вимога [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, на суму 7000 грн з урахуванням критеріїв співмірності, складності справи, часу розгляду справи та розумності, враховуючи, що позивач [PERSON] відмовилась від стягнення на її користь частини понесених витрат у розмірі 15000грн, а також, часткового задоволення позовних вимог та заперечень сторони відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial