Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів у зв`язку з усиновлення дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони по справі перебували у шлюбі, від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі №2-3714/11 від 14.10.2021 з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів до досягнення дитиною повноліття починаючи з 09.08.2011. 09.11.2011 року було відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя у справі №333/4025/19 від 21.01.2020 року [PERSON] , [INFO] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Приблизно у вересні 2023 року позивач дізнався, що його сина [PERSON] , [INFO] було усиновлено. Отже, враховуючи, що [PERSON] не значиться батьком малолітнього [PERSON] [INFO] - обов?язок, позивача щодо оплати аліментів на його утримання є припиненим з дати набрання законної сили рішення про усиновлення дитини. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. В судові засідання, призначені на 07.03.2024 року, 10.05.2024 року, 05.06.2024 року відповідач по справі не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надала. Судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована. В зв`язку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду. Третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 17.08.2010 року. Відповідно до постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Густенко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження серія [NUMBER] від 09.11.2011 відкрито виконавче провадження на підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09.11.2011 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 09.08.2011 року. Згідно з заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.01.2020 року по справі №333/4025/19 позбавлено батьківських прав [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 24.05.2021 року [PERSON] , [INFO] усиновлювачем дитини [PERSON] , [INFO] . У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин здійснюється Сімейним кодексом України, який визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обовязки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обовязків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сімї та родичів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Процесуальними нормами ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно частини першої та третьої статті 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, вимог ст. 180 СК України про те, що утримувати неповнолітню дитину зобов`язані саме батьки, та оскільки позивач не є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у позивача відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на користь відповідача на утримання дитини, що є підставою для припинення стягнення аліментів із позивача. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved