Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , за результатом розгляду якого позивач просить суд визначити [PERSON] двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , дата смерті [INFO] . Як на необхідність звернення до суду із указаним позовом вказує на те, що йому необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина складається з 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS] . 17.05.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Костюк О.С., однак 22.09.2023 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через пропуск встановленого строку для прийняття спадщини. Пропуск строку обґрунтовує тим, що через повномасштабне вторгнення військ російської федерації на територію України він опинився у складних життєвих умовах, які вплинули на можливість своєчасного звернення до нотаріуса для прийняття спадщини. Після смерті матері позивач перебував у морально пригніченому стані, що також ускладнило своєчасне звернення до нотаріуса. Крім того вказує, що має незадовільний стан здоров`я та постійно проходить лікування. Він додає до заяви виписку з медичної картки, що підтверджує його захворювання, та звернення за медичною допомогою. Позивач вважав, що може звернутися за оформленням спадщини у зручний для нього час, що стало причиною пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 25.03.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Відповідач про відкриття провадження за цим позовом та про призначені судові засідання повідомлялась за адресою: [ADDRESS] , однак направлена судова кореспонденція залишилась без вручення адресату із відміткою про причини невручення «відсутність адресата за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив. Ухвалою суду від 08.05.2024 р. закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а справу призначено до судового розгляду. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , народжена [INFO] в селі Стешівка, Псковська область, російська федерація, померла [INFO] в місті Київ, Україна. Актовий запис про смерть складений 23.07.2022 року, номер запису 14448. Місце державної реєстрації смерті - Київський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] , народжений [INFO] в місті Київ, є сином [PERSON] . Запис про народження зроблено 05.08.1951 р. № 1904. Свідоцтво про народження видано 31.05.1973 року. З постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Костюк О.С. № 196/02-31 від 22.09.2023р. вбачається, що 17.05.2023р. позивачем було подано заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . З наданої постанови встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костюк О.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] , оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини. Нотаріус вказала, що [PERSON] не проживав зі спадкодавцем на момент її смерті, а також не звернувся до нотаріуса протягом зазначеного строку для прийняття спадщини. Нотаріус роз`яснила, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України. 06.05.2024 р. на адресу суду надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини також звернулась відповідач у справі - [PERSON] . З наданої спадкової справи вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костюк О.С. посвідчив, що відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , яка отримала у спадщину 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок має загальну площу 69,4 кв.м, житлову площу 43,7 кв.м, і включає господарські споруди. Право власності на 1/2 частку будинку підлягає державній реєстрації. Спадкова справа №8/2023, зареєстровано в реєстрі за № 992. Також, [PERSON] отримала у спадщину 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0717 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка має кадастровий номер 8000000000:79:314:0009. Право на вказану земельну ділянку посвідчене рішенням Голосіївської районної ради від 4 листопада 1997 року за №1604, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 79-2-00343. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2811424280000. Право власності: 52081435. Право власності на 1/2 частку земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Спадкова справа № 8/2023, зареєстровано в реєстрі за № 392. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що під час встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини він хворів і звертався за медичною допомогою. Для підтвердження цього факту він надає виписку з медичної картки, яка підтверджує його хворобу та необхідність медичного втручання в зазначений період. Відповідач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, але не надав жодних доказів на спростування позовних вимог. Відповідно до статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1217,1218 ЦК). У разі відсутності заповіту майно спадкується за законом. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до вимог статті 1261 ЦК є діти спадкодавця. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини (частини 1 та 3 статті 1272 ЦК України). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті померлої матері [PERSON] , дата смерті [INFO] . Наведені в позовній заяві причини неприйняття спадщини у визначений законодавством строк є поважними. З урахуванням наведеного суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк два місяці для звернення в нотаріальні органи із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved