Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 24.01.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем поступово погіршувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, втратили довіру одне до одного, стали частими сварки з причини різних поглядів на шлюб та родину, що призвело до того, що тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично родина припинила своє існування. На даний час сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 24.01.2012 року Виконавчим Комітетом Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровській області, актовий запис №01. Ухвалою суду від 21.03.2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону, через рекомендоване повідомлення, оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, телефонограмою та за допомогою SMS - повідомлення. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст.1 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 24.01.2012 року у Виконавчому Комітеті Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровській області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначає, що стосунки з відповідачем погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, втратили довіру одне до одного, стали частими сварки, з причини різних поглядів на шлюб та родину. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився та не висловив своїх заперечень щодо доводів позивача. Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved