Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) в особі свого представника адвоката Мірошник Романа Сергійовича (далі - [PERSON] ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»), в якому просила скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом від 28.03.2023 за № 1-КН 001157-3847/5, яким задоволено акт про порушення № КН001157 від 20.04.2021 (помилково зазначено 20.04.2024), проведено донарахування об`ємів необлікованого природного газу та нараховано витрати, пов`язані з демонтажем, монтажем ЗВТ та встановленням нового ЗВТ, та визнати недійсним акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 28.03.2023, складений на підставі акту про порушення № КН001157 від 20.04.2021. Стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок під`єднаний до системи газопостачання, постачальником цієї комунальної послуги є відповідач, а позивач є споживачем. Облік використаного природного газу здійснюється лічильником газу «Gallus Actaris 2000 G4» зав. № U01028155 19.04.2021. Позивач звернулася до Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» з письмовим повідомленням про те, що встановлений у її домоволодінні лічильник газу почав видавати сторонні звуки та просила в найкоротший строк на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання та приписів чинного законодавства виконати роботи по заміні пристрою обліку. 20.04.2021 посадовими особами Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» складено акт про порушення № КН001157, відповідно до якого встановлено начебто порушення Кодексу газорозподільних систем, передбачене п. 1.3. глави 2 розділу ХІ, що полягає у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) у домоволодінні за адресою [ADDRESS] . Також зазначеними посадовими особами складено акт про виявлені порушення від 20.04.2021 б/н, О/Р№ 132, а відповідно до акту про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу) від 20.04.2021 б/н, О/Р№132 лічильник газу, заводський № U01028155 було вилучено для направлення на експертизу. У зв`язку із незгодою із зафіксованими в акті порушеннями, представником споживача, [PERSON] , в кожному зі складених актів вказано про незгоду та викладено вимогу про проведення експертизи Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.\~С.\~Бокаріуса». Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» від 23.12.2021 за № 1-КН 001157-3847/1 у зв`язку з неотриманням споживачем на момент складення протоколу результатів дослідження лічильника газу, засідання комісії з розгляду акту про порушення від 20.04.2021 за № КН001157 було перенесено на 26.01.2022. 12.10.2022 Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.\~С.\~Бокаріуса» за результатами проведення експертного трасологічного дослідження було складено висновок експерта № 6657, який було надано комісії, що розглядає акт про порушення від 20.04.2021 за № КН001157. Згідно з висновком експерта від 12.10.2022 за № 6657: «на лічильнику газу «Gallus Actaris 2000 G4» зав. № U01028155, наданому на дослідження, відсутні будь-які сліди сторонньої механічної дії, які свідчили б про втручання в його роботу. Частини питання щодо встановлення часу та результатів втручання не мають логічного сенсу й не вирішувались». Таким чином, в результаті експертного дослідження із застосуванням спеціальних знань вирішено питання щодо наявності чи відсутності будь-яких слідів сторонньої механічної дії, які свідчили б про втручання в роботу лічильника газу № U01028155. Натомість рішенням комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз», оформленим протоколом від 28.03.2023 за № 1-КН 001157-3847/5, акт про порушення від 20.04.2021 (помилково зазначено 20.04.2024) № КН001157 визнано таким, що відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем та задоволено; за наявність несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника проведено донарахування об`ємів необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 04.02.2021 до 20.04.2021 на загальну вартість 17\~228,47 грн та нараховано 738,42 грн витрат, пов`язаних з демонтажем, монтажем ЗВТ та встановленням нового ЗВТ. До протоколу додано розрахунок вартості робіт, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та пред`явлено до позивача вимогу про погашення заборгованості. Таким чином, відповідач, незважаючи на висновки експертизи, безпідставно стверджує про наявність ознак несанкціонованого втручання у роботу газового лічильника, внаслідок чого протиправно поклав на позивача необґрунтовані грошові зобов`язання, чим порушив встановлені законом та охоронювані державою права позивача, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом. Представником відповідача [PERSON] подано відзив, в якому зазначено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність розподілу природного газу в Харківській області, згідно ліцензії, виданої Постановою НКРЕКП № 809 від 19.06.2017 (із змінами). У спірних правовідносинах позивач має статус споживача природного газу. Відповідно до ст. 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснена ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу ї постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Типовий договір розподілу природного газу, затверджено Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015. Позивачем у позовній заяві не заперечуються договірні відносини з AT «Харківгаз» з приводу розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] та те, що власником житлового будинку є саме позивач. Із посиланням на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження 14-503цс18), предметом розгляду якої було скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення Правил, представник відповідача стверджує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав, що є підставою для закриття провадження у справі. Вказує, що відповідно до акту про виявлені порушення від 20.04.2021 р. працівниками АТ «Харківгаз» було виявлено сумнів у правильній роботі лічильника газу з причин «ознак зняття мастичних пломб або порушення повірочного тавра та відбиток тавра заводської пломби не відповідає зразку заводу виробника», враховуючи викладене, представники АТ «Харківгаз» під час виявлення порушення та при складенні акту про порушення, акту про виявлені порушення діяли відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначає, що споживач був відповідальною особою за доставку ЗВТ на експертизу в Метрологічний центр для проведення експертизи о 11:00 годині 29.04.2021 р. та персонально відповідав за цілісність пломби, встановленої на пакеті. В зазначену дату пакет з лічильником не було доставлено споживачем в Метрологічний центр та 29.04.2021 року експертиза лічильника не була проведена. Відповідно до п. 10 розд. 10 гл. Х Кодексу ГРС після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за № 278/28408. Відповідно висновку експерта №6657 за результатами проведення експертного трасологічного дослідження від 12.10.2022 Національного наукового центру « Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Нотаріуса» повірки проведено не було. Відповідно до п. 8 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРС якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При ньому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, виграти, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). За протокольним рішенням комісії з розгляду актів про порушення від 10.03.2023 Споживачу на дане засідання комісії необхідно було надати висновок експерта Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса» за результатами проведення експертного трасологічного дослідження №10535 за 2021, в якому досліджувалася саме пломба завода-виробника. Даного висновку споживачем не надано. Представником споживача [PERSON] надано висновок експерта №6657 за результатами проведення експертного трасологічного дослідження від 12.10.2022 Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса», в якому зазначено: «В нижній частині корпусу лічильного механізму технологічний виступ для встановлення пломби заводу-виробника відсутній (відділений при попередньому дослідженні газового лічильника), відповідно, пломба у своєму штатному місці розташування також відсутня. Виступ та пломба надані окремо, їх дослідження проводилось раніше. Враховуючи вищевикладене, сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та відповідно є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу. 28.03.2023 було проведено розгляд акту про порушення № KН 001157 від 20.04.2021 та прийнято рішення про його задоволення. Представник відповідача стверджує, що жодні права позивача відповідачем не порушені, матеріальної та моральної шкоди позивачу не завдано, їх розмір, як і розмір витрат на правову допомогу не доведено, а тому у задоволенні позову та стягненні витрат на правову допомогу має бути відмовлено. Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якому зазначено про необґрунтованість доводів відповідача та помилковість його висновків, викладених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.05.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.12.2023 підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживачів, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, визнання недійсним акту-розрахунку та відшкодування моральної шкоди закрито. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про порушення від 20.04.2021 за № КН001157 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, передбачене п. 1.3. глави 2 розділу ХІ, що полягає у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) у домоволодінні за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту про виявлені порушення від 20.04.2021 б/н, О/Р№ 132 встановлено ознаки зняття мастичних пломб або порушення повірочного тавра, відбиток тавра заводської пломби не відповідає зразку заводу виробника. Відповідно до акту про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (Протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу) від 20.04.2021 б/н, О/Р№132 лічильник газу, заводський № U01028155 було вилучено для направлення на експертизу. В актах містяться заперечення про незгоду представника споживача [PERSON] з викладеними в актах обставинами. Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» від 23.12.2021 за № 1-КН 001157-3847/1, у зв`язку з неотриманням споживачем на момент складення протоколу результатів дослідження лічильника газу, засідання комісії з розгляду акту про порушення від 20.04.2021 за № КН001157 перенесено на 26.01.2022. Відповідно до висновку експерта від 12.10.2022 за № 6657: «на лічильнику газу «Gallus Actaris 2000 G4» зав. № U01028155, наданому на дослідження, відсутні будь-які сліди сторонньої механічної дії, які свідчили б про втручання в його роботу. Частини питання щодо встановлення часу та результатів втручання не мають логічного сенсу й не вирішувались». Відповідно до рішення комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз», оформленим протоколом від 28.03.2023 за № 1-КН 001157-3847/5, акт про порушення від 20.04.2021 (помилково зазначено 20.04.2024) № КН001157 визнано таким, що відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем та задоволено. За наявність несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника проведено донарахування об`ємів необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 04.02.2021 до 20.04.2021 на загальну вартість 17\~228,47 грн та нараховано 738,42 грн витрат, пов`язаних з демонтажем, монтажем ЗВТ та встановленням нового ЗВТ. Розрахунок вартості робіт та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості містять детальні розрахунки вартості робіт та необлікованого об`єму та обсягу газу. Відповідно до вимоги про погашення заборгованості від 14.04.2023 АТ «Харківгаз» вимагав від [PERSON] сплатити заборгованість у розмірі 17\~228,47 грн, а також 738,42 грн витрат на проведення експертизи лічильника газу, та придбати новий лічильник газу за власні кошти. Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила), Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619 (далі - Положення), Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕ та КП № 2498 від 30.09.2015 року, (далі - Типовий договір), Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494. Кодекс газорозподільних мереж (Кодекс ГРМ) визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих систем, зокрема, умови забезпечення, тощо. Пунктом 5 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством. Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню) регламентується главою 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем. Відповідно до п. 7. глави 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем, до демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до лічильника газу. Згідно із п. 2 розділу 9 глави X Кодексу газорозподільних систем, перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом. У разі якщо перевірку ініціює сторона, на території якої знаходиться комерційний ВОГ, або якщо комерційний ВОГ знаходиться на території, яка не забезпечена наявністю представників суміжного суб`єкта природного газу (споживача), сторона, яка ініціює перевірку, повинна не пізніше ніж за дві доби до перевірки (вихідні та святкові дні не враховуються) письмово повідомити суміжного суб`єкта ринку природного газу про дату і час проведення перевірки та про необхідність забезпечити доступ на територію, де встановлений комерційний ВОГ, та/або бути присутнім при перевірці комерційного ВОГ. Як визначено в абзаці 16 п. 4 розділу 1 глави 1 Кодексу газорозподільних систем, контрольний огляд вузла обліку виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу. Згідно із п. 6 розділу 9 глави X Кодексу газорозподільних систем, за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу). Пунктом 7 розділу 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачено, що уразі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється. Відповідно до Положення, лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації, зокрема, ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірочного тавра; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу. Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, норми даного розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованої діяльності оператора ГРМ, застосовується за наявності акта про порушення, складеного оператором ГРМ відповідно до вимог цієї частини. Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Пунктами 3, 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. Відповідно до пунктів 8, 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. Згідно із підпунктами 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до пункту 1 розділу 3 глави XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пункту 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Тобто, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу зокрема слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу;несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Із системного аналізу змісту вказаних положень вбачається, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, за котре наступає відповідальність у вигляді донарахування ціни необлікованого газу, має місце лише у випадку сукупності двох обставин: - наявність дій втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу); - наявність наслідку такого втручання - споживання природного газу не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або іншим чином викривляються дані обліку газу. За змістом розділу 5 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 922/1573/18. Отже для підтвердження правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) споживача. Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17. Відповідно до пункту 5 глави 10 Кодексу ГРМ, після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ. У зв`язку із незгодою із зафіксованими в акті порушеннями, представником споживача, [PERSON] , в складених відповідачем актах зазначено про незгоду та викладено вимогу про проведення експертизи Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М. С. Бокаріуса». 12.10.2022 Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М. С. Бокаріуса» за результатами проведення експертного трасологічного дослідження було складено висновок експерта № 6657, який було надано комісії, що розглядала акт про порушення від 20.04.2021 за № КН001157. Згідно з висновком експерта від 12.10.2022 за № 6657: «на лічильнику газу «Gallus Actaris 2000 G4» зав. № U01028155, наданому на дослідження, відсутні будь-які сліди сторонньої механічної дії, які свідчили б про втручання в його роботу. Частини питання щодо встановлення часу та результатів втручання не мають логічного сенсу й не вирішувались.». Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчили б про здійснення позивачем несанкціонованого втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, відсутні докази наявності викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку. Таким чином відповідачем не доведено наявності у діях позивача всіх трьох складових правопорушення, а також не доведено факту викривлення даних обліку природного газу. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Проте, в наявних в матеріалах справи доказах не містяться відомості про встановлення викривлення даних обліку природного газу, тобто наслідки несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу відсутні, ані в акті про порушення, ані під час проведення засідання комісії також не встановлено, що факт втручання в конструкцію лічильника мав наслідком спотворення даних обліку газу. Таким чином, наявність ознак пошкодження (руйнування) захисного пломбування лічильника саме по собі не може свідчити про наявність складу правопорушення, оскільки ані актом, ані висновком експертизи не встановлено, що саме пошкодження пломбування лічильника вплинуло на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ, та саме внаслідок пошкодження пломбування - витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства), та призвело до викривлення даних обліку природного газу. А отже, за відсутності обов`язкового елементу складу правопорушення, факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ - не доведений. Припущення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»», що виявлені пошкодження дозволяють впливати на роботу відлікового механізму не є беззаперечним доказом такого впливу з боку позивача. Більш того, суд враховує, що донарахування ціни необлікованого об`єму газу це не штрафні санкції, в свою чергу, це витрати за використаний, але не оплачений газ. Тобто для того, щоб здійснити донарахування ціни необлікованого газу потрібно встановити той факт, що він певний час не обліковувався та не сплачувався, чого не було зроблено представниками газопостачальника та не враховувалося комісією під час прийняття рішення. Так, вказаним Кодексом передбачено таку процедуру проведення експертизи ЗВТ:після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає:1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта);3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи);4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу;5) дату останньої повірки ЗВТ. Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі). У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою. Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація. Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі. Як вбачається з копії акту від 20.04.2021 б/н, О/Р№132 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, вказаний документ фактично має подвійну назву окрім вищевказаної, зазначено (Протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу), тобто формально вказаний документ (його назва) відповідає вимогам Кодексу ГРС. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про певні порушення при складенні вказаного документу, що в сукупності із вищенаведеними доводами свідчить про відсутність достатніх підстав для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 по справі № 910/17955/17. Так, згідно цієї правової позиції, вимога про скасування рішення комісії є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акту про порушення, безпосередньо впливає на права та обов`язки споживача, встановлює обсяг і вартість недооблікованого об`єму природного газу та створює загрозу припинення газопостачання відповідному споживачу. При розгляді позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачі» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Практика ЄСПЛ з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Вирішуючи питання щодо стягнення с відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині, оскільки позивачкою не доведено та не підтверджено жодним доказом характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких вона зазнала, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі, тобто вимоги позивача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 ст. 137 ЦПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 вказано, що: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи. В постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 628/2292/18 зазначено, що відмовляючи в задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, апеляційний суд вказав, що вона не надала розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг та вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Втім, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. З огляду на вищевикладене суд дійшов до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, та таким, що відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, у зв`язку з чим з АТ «Харківгаз» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, в силу дії 141\~ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial