Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.12.2018\~року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмір 1100 грн щомісячно. Однак розмір стягнутих у 2018 році аліментів є недостатнім і таким, що не задовільняє елементарні потреби дитини, оскільки дочка з 2019 hоку навчається в ліцеї, її матеріальний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, марального і соціального розвитку постійно зростає. Дочка потребує посиленого медичного нагляду, оскільки їй встановлено діагноз ідіопатисний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта І ст. Позивач оплачує орендовану квартиру, самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням дочки. Відповідач є працездатним, проблем із здоров`ям немає, інші особи, які перебувають на його утриманні відсутні. Вказує, що у [PERSON] покращився матеріальний стан, оскільки він придбав автомобіль, його приблизний дохід на місяць складає 20000 грн Просить суд, ???змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2018\~року та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням та до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.05.2024 справу було прийнято до розгляду та прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На адресу суду 28.05.2024 надійшов відзив, який відповідач обґрунтував тим, що він ніде не працевлаштований, отримує нерегулярний, мінливий дохід, проживає з матір`ю, [PERSON] , 1944 року народження, яка є особою похилого віку та постійно хворіє, потребує постійного догляду, який фактично він здійснює. Позов визнає частково, не заперечує про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частки його заробітку. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглядати справу у його відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3 статті 51\~Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.02.2018\~року (справа № 161/18579/17) стягнуто з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно, починаючи з 04 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8-10). Дочка [PERSON] з матір`ю [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Позивач [PERSON] зареєстрована фізичною особою-підприємцем (а.с.12). Згідно виписок з медичної картки [PERSON] встановлено діагноз ідіопатисний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта І ст. (а.с.13-16). П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач, як на підставу таких змін відповідно до ст.192 СК України, покликалася, що на теперішній час сума аліментів, яку вона отримує на дитину є недостатньою для організації її розвитку, повноцінного харчування та забезпечення повсякденними потребами, а тому зміна способу аліментів буде відповідати нормам чинного законодавства та буде достатньою для забезпечення дитини всім необхідним для їх життя та розвитку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю, яка згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 07.08.2023 потребує постійного стороннього догляду. Згідно довідки Форми ОК-5 та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [PERSON] стабільних регулярних доходів не отримує. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 143цс13. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3\~196 гривні. Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають із застосуванням щомісячної індексації цього розміру (ч. 2 ст. 184 СК України), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини. Доводи відповідача у відзиві на позовну заяву, про те що він не працює, а його доходи нестабільні, перебування матері на його утриманні, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Встановлено, що відповідач працездатний, не має будь-яких обмежень для влаштування на роботу, стан його здоров`я задовільний, не заперечує, що має певний дохід, а тому, відповідно, має можливість надавати матеріальну допомогу, зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для її зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дитини, суд приходить до висновку про можливість зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1100 грн на 1/4 частинну заробітку (доходу) відповідача, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами. Згідно роз`яснення у постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про зміну способу їх стягнення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач не сплачувала судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України, присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у розмірі, визначеному на день подачі позову.

Outcome: approved