Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від цього шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . У подальшому, 14.05.1980 шлюб було розірвано. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойових завдань по захисту України на території Бахмутського району Донецької області. Так, 03.08.2023 [PERSON] звернулася до [INFO] із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина [PERSON] . Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23.02.2024 заявниці було призначено виплату в розмірі 1/2 частини від 15 000 000,00 гривень, при цьому, решта суми підлягає виплаті батькові загиблого. Утім, після розірвання шлюбу [PERSON] вів аморальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, із сином та колишньою дружиною не спілкувався, проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , останні відомості про нього датуються 1989 роком, після цього за місцем реєстрації та проживання не з`являвся, на зв`язок не виходив. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне заявниці для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю сина [PERSON] . На підставі викладеного, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, останнє місце реєстрації: [ADDRESS] , який є батьком померлого [INFO] [PERSON] безвісно відсутнім з 01 січня 1990 року. У судовому засіданні адвокат Шестіріков А.В. підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав викладених у ній. Пояснив, що відповідно до довідки від 03.05.2024 гр. [PERSON] , [INFO] , виїхав до ростовської області після чого жодних даних про його місце перебування немає. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України до суду не з`явився, надавши письмові пояснення по справі, де зазначив, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім не дає підстав для розподілу частки одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю [PERSON] . Просив суд провести розгляд справи за його відсутності, врахувавши надані письмові пояснення. Суд, вислухавши представника заявника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Ухвалою суду від 13 травня 2024 року відкрито провадження по цивільній справі та витребувано: -з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) відомості персоніфікованого обліку (розгорнуту виписку з облікової картки застрахованої особи), інформацію про виплати пенсії чи інших доходів [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] , за період з січня 1990 року по час надання відповіді (з зазначенням відомостей про час здійснення таких виплат, у разі їх наявності); -з СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49083, м. Дніпро, вул. Новоселівська, буд. 17) наявні відомості про те, чи заводилася розшукова справа щодо встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; -з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26) відомості про виїзд за межі території України та в`їзд на територію України [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] , за період з січня 1990 року по час надання відповіді; -з Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: пр. Слобожанський, буд. 15, м. Дніпро, 49081) відомості щодо реєстрації актів цивільного стану (народження, шлюб, розірвання шлюбу, смерті) на ім`я [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та у разі наявності зобов`язати надати відповідні витяги, інформацію надати за період з січня 1990 року по час надання відповіді; -з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: вул. Старокозацька, буд. 58, м. Дніпро, 49000) інформацію щодо місця реєстрації [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а також у разі відсутності реєстрації, будь-яку наявну інформацію щодо реєстрації (а.с.38). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №944 (а.с.11). 01.03.2023 [PERSON] загинув від артилерійського обстрілу на території Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання по захисту України, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №330 (а.с.13,14). 03.08.2023\~ [PERSON] звернулася\~до [INFO] із\~заявою про\~виплату одноразової\~грошової допомоги\~у зв`язку\~із загибеллю\~її сина\~ [PERSON] , [INFO] , головного сержанта 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону. Пунктом 2 Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, зокрема - військовослужбовців ЗСУ, яким був син заявниці - [PERSON] , виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно вищенаведеної норми право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Як убачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 лютого 2024 року заявниці було призначено виплату в розмірі 1/2 частини від 15 000 000,00 гривень. Решта суми підлягає виплаті іншій особі, що передбачена вищезазначеною постановою КМУ, а саме батькові загиблого [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються і відповіддю на адвокатський запит від Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (а.с.17, 27-28). Судом також встановлено, що останнім зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , є [ADDRESS] . Останні відомості про [PERSON] датуються 1989 роком, після цього за місцем реєстрації та проживання останній не з`являвся, на зв`язок не виходив, з сином та колишньою дружиною не спілкувався, що підтверджується також відповіддю на адвокатський запит голови квартального комітету № 4 по Індустріальному району м. Дніпра, згідно якого [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з продажем будинку у 1989 році, був знятий з реєстрації та після цього жодних даних про його місце знаходження, місце перебування чи реєстрації немає (а.с.24). 08 квітня 2024 року до ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було подано заяву про зникнення особи - [PERSON] та необхідність проведення розшуку такої особи (а.с.18-19). Так, внаслідок проведених розшукових дій та перевірки даних про розшукувану особу, встановити місце перебування особи чи розшукати особу не вдалося, згідно довідки від 03 травня 2024 року гр. [PERSON] , [INFO] , виїхав до ростовської області після чого жодних даних про його місце перебування немає (а.с.20,21). Крім того, в судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які показали, що [PERSON] , [INFO] , вів антисоціальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями та не мав постійного місця проживання. Приблизно в 1989 році, точніше встановити неможливо [PERSON] поїхав в Донецьку область, а звідти в м.ростов, що в росії (тоді РСФСР) з метою пошуку роботи та житла. З того часу відомості про його місцезнаходження чи проживання відсутні. Таким чином, судом встановлено, що місце перебування [PERSON] , [INFO] , невідоме з 1990 року. Згідно зі ст.\~43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність» - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження №61-34068св18 (ЄДРСРУ №78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (ст. 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734). З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім.

Outcome: approved