Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 19.09.1997 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16.09.2020 року шлюб між ними було розірвано. Зазначає, що за період перебування у шлюбі з відповідачем було придбано рухоме та нерухоме майно, а саме: гараж по [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] , два автомобілі марки ЛУАЗ та SKODA. Після розірвання шлюбу, позивач із відповідачем дійшли згоди про те, що квартира залишається у власності відповідача, а позивачу залишається гараж, автомобілі - один в позивача, інший у відповідача. Повернувшись до України із заробітків позивач виявив, що відповідач на гаражі замінила замки і не повертає його речі, вказуючи, що в нього громадянство рф, тому він ні на що претендувати не може, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати за ним власності на квартиру, гараж, два автомобілі марки ЛУАЗ та SKODA та зобов`язати відповідача повернути два надувних моторних прогулянково-туристичних човна. В судове засідання позивач не з`явився, однак до суду подав заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, крім того, просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ЛУАЗ. В судове засідання відповідач не з`явилася, однак до суду подала заяву в якій позов визнає частково, щодо визнання права власності на за позивачем на квартиру, гараж, автомобіль марки SKODA, а також визнає позовні вимоги щодо права власності за позивачем на автомобіль марки ЛУАЗ. Позовні вимоги щодо суден не визнає. Дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що позивач [PERSON] є громадянином рф, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.09.1997 року [PERSON] та [PERSON] 19.09.1997 року зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2000 року сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16.09.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №309651661 від 13.09.2022 року вбачається, що [PERSON] є власником: - гаража, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; - квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля марки ЛУАЗ, модель 969М, тип - загальний легковий універсал-В, номер шасі [NUMBER] , повна маса - 1360, маса без навантаження - 960, категорія В, об`єм двигуна - 1588, тип пального - D, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , дата першої реєстрації 21.02.2013 року, дата реєстрації 09.06.2016 року, рік випуску 1992 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля SKODA, модель - Fabia, тип - легковий комбі, номер шасі - [NUMBER] , повна маса - 1340, маса без навантаження 1050, категорія - В, об`єм двигуна - 1400, тип пального - бензин, колір - сірий, право користування - [PERSON] , реєстраційний номер - [NUMBER] , рік випуску - 2011, дата реєстрації - [INFO] . Згідно технічного паспорта на гараж в гаражному кооперативі по [ADDRESS] від 28.05.2012 року, власником являється [PERSON] , та його площа становить 37,5. \~ \~ \~ \~Згідно сертифікатів\~№412-3-19704-20\~та №102-3-20251-14\~судно BARK\~BT-310S,\~тип і\~призначення -\~надувний моторний\~прогулянково-туристичний\~човен,\~ідентифікаційний номер\~-\~(CIN)\~згідно зі\~стандартом ISO\~10087:2006:\~UA-BRK00175H021,\~покупцем якого\~є [PERSON] ,\~що підтверджується\~видатковою накладною\~№67\~від 11.01.2022\~року,\~а також\~судно BARK\~ВТ-270,\~тип і\~призначення -\~надувний гребно-моторний\~прогулянково-туристичний\~човен,\~ідентифікаційний номер - (CIN) згідно зі стандартом ISO 10087:2006: UA-BRKF0249D415. Згідно зі\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто, статтею\~60 СК України\~встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18. Відповідно до\~статті 65 СК України\~дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого\~\~з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно з нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі\~\~№ 638/18231/15-ц, провадження № 14-712цс19 дійшла висновку, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Згідно зі статтями\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України. Відповідно до\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно висновку судової комплексної транспортно-товарознавчої та оціночно-будівельної експертизи №3981-3984/22-26 від 16.02.2024 року вбачається, що ринкова вартість транспортних засобів: марки SKODA, модель - Fabia, тип легковий комбі, номер шасі [NUMBER] , повна маса 1340, маса без навантаження 1050, категорія - В, об`єм двигуна 1400, тип пального бензин, колір - сірий, право користування - [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску - 2011, дата реєстрації - 16.12.2011 року, власник [PERSON] , при їх нормативному пробігу та нормальному середньо-статистичному технічному, експлуатаційному і укомплектованому стані, без оновлення, пошкоджень та суттєвих дефектів, згідно наявних матеріалів справи, станом на час проведення експертизи, становить: 253874,80 грн.; марки ЛУАЗ, модель 969М, тип - загальний легковий універсал - В, номер шасі [NUMBER] , повна маса - 1360, маса навантаження - 960, категорія В, об`єм двигуна 1588, тип пального - D, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , дата першої реєстрації 21.02.2013 року, дата реєстрації 09.06.2016 року, рік випуску 1992 року, власник - [PERSON] , при їх нормативному пробігу та нормальному середньо-статистичному технічному, експлуатаційному і укомплектованому стані, без оновлення, пошкоджень та суттєвих дефектів, згідно наявних матеріалів справи, станом на час проведення експертизи, становить: 47056,02 грн. Ринкова вартість\~нерухомого майна: квартира\~ [ADDRESS] -\~становить 365\~075\~грн.; гараж, що по [ADDRESS] - становить 273 498 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки часткове визнання відповідачем позову в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частини квартири, гаража, автомобіля марки SKODA та права власності на автомобіль марки ЛУАЗ не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Разом з тим, сторона відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача повернути позивачу човни/судна, оскільки відповідачу невідомо нічого про дані об`єкти майна, у власності чи користуванні відповідача такі не перебувають, до позову не додано жодних документів на право власності на дане майно, яке ніби належало б позивачу чи відповідачу, жодних доказів того, що зазначене майно знаходиться у відповідача чи відповідач чинить будь-кому перешкоди у користуванні таким майном, - у матеріалах справи відсутні. Крім того, до позовної заяви додано видаткову накладну покупцем якого є - [PERSON] , а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача повернути - [PERSON] судно BARK BT-310S та судно BARK ВТ-270. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання щодо судових витрат, враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову (2730,10 грн + 1967,50 грн = 4697,60 грн), а також + 496,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, що разом становить 5193,80 грн та складає 2596,90 грн (50 відсотків судового збору), а інші 50 відсотків судового збору, тобто 2596,90 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. Крім того, з відповідача необхідно стягнути 50 відсотків витрат за проведення судової комплексної транспортно-товарознавчої та оціночно-будівельної експертизи, що становить 10571,12 грн та складає 5285,56 грн, а інші 50 відсотків витрат в розмірі 5285,56 грн, залишити за позивачем, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial