Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

27.12.2023 року позивач Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що 23.01.2017 року між АТ«ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2014612121. Згідно з п.2,п.2.1., п.2.6 Розділу 2 Договору про надання споживчого кредиту № 2014612121 від 23.01.2017 року, попередньо ознайомившись і погодившись зі всіма умовами Угоди, Правил Кредитування, Правил користування кредитною картою та Тарифів Банку, які розміщені на Інтернет-сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник погодився на відкриття Карткового рахунку та випуск Кредитної карти. Відповідно до п.2.1 Розділу 2 Договору про надання споживчого кредиту №2014612121 від 21.01.2017 року, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, випуску кредитної карти, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням карти, її реквізитів або без використання кредитної карти. \~ \~ \~ \~Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2.4 Розділу 2 Договору , за користування кредитом АТ «ОТП БАНК» нараховує проценти у розмірі 40, 00% річних. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно зі Звітом-рахунком Відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 25\~000, 00 грн Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 24.10.2023 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача. Станом на 27 грудня 2022 року загальна заборгованість становить 33\~392, 21 грн., яка складається з 25\~000, 00 грн.- заборгованість по тілу, 8\~392, 21 грн. заборгованість по відсотках, 00,00 грн. пеня. На підставі вищевикладеного позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість по картковому рахунку за Договором про надання споживчого кредиту за договором №2014612121 від 23.01.2017 року у розмірі 33\~392, 21 грн. та судовий збір. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 04 січня 2024 року позовну заяву акціонерного товариства «ОТП БАНК» до [PERSON] про стягнення кредитного заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. від 29.01.2024 року прийнято до провадження справу та відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. У позовній заяві просив розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду справи. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.01.2017 року між АТ«ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2014612121. Відповідно п.1.1. Договору загальна сума кредиту 3449, 00 90 грн. Цільове використання кредиту : Придбання товарів та послуг у продавця 1 , Продавця 3 та Банку. Строк кредиту 10 місяців. Розмір кредитної ставки - 0, 01 % річних. \~ \~ \~ \~Відповідно до Додатку №1 до Договору сума можливого кредиту від 300 до 25\~000, 00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з п.2,п.2.1., п.2.6 Розділу 2 Договору про надання споживчого кредиту № 2014612121 від 23.01.2017 року, попередньо ознайомившись і погодившись зі всіма умовами Угоди, Правил Кредитування, Правил користування кредитною картою та Тарифів Банку, які розміщені на Інтернет-сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник погодився на відкриття Карткового рахунку та випуск Кредитної карти. Відповідно до п.2.1 Розділу 2 Договору про надання споживчого кредиту №2014612121 від 21.01.2017 року, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, випуску кредитної карти, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням карти, її реквізитів або без використання кредитної карти. Відповідно до п.2.4 Розділу 2 Договору , за користування кредитом АТ «ОТП БАНК» нараховує проценти у розмірі 40, 00% річних. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно зі Звітом-рахунком Відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 25 000, 00 грн 24.10.2023 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача. Станом на 27 грудня 2022 року загальна заборгованість становить 33 392, 21 грн., яка складається з 25 000, 00 грн.- заборгованість по тілу, 8 392, 21 грн. заборгованість по відсотках, 00,00 грн. пеня. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором №2014612121 від 23 січня 2017 року, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ОТП Банк». Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З представлених позивачем письмових доказів вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у визначені договором та графіком платежів за кредитним договором строки погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту не виконував, то утворилась заборгованість, яка становить 33 392, 21 грн., яка складається з 25 000, 00 грн.- заборгованість по тілу, 8 392, 21 грн. заборгованість по відсотках, 00,00 грн. пеня. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати процентів, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 33 392, 21 грн., яка складається з 25 000, 00 грн.- заборгованість по тілу, 8 392, 21 грн. заборгованість по відсотках, 00,00 грн. пеня. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2684, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved