Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] у лютому 2024 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона у період з 21.08.2009 по 25.06.2015 перебувала у шлюбі з відповідачем та за час шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30.10.2017 у справі №\~588/1236/17 було змінено розмір аліментів на утримання сина та стягнуто із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. На даний час аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме у розмірі 1598 грн, є явно недостатніми для матеріального утримання сина, потреби якого з віком збільшуються. Отриманий нею дохід не забезпечує належного утримання дитини на достатньому рівні. Під час підліткового періоду дитина швидко росте, постійно змінюється зріст дитини та розмір стопи, що потребує заміни сезонного одягу та взуття. Також дитина повинна належно харчуватися та приймати вітаміни для нормального фізичного розвитку організму. Крім того, у зв`язку із дистанційним навчанням в умовах воєнного стану дитина повинна бути забезпечена комп`ютером, телефоном та інтернетом, що потребує значних коштів. Також син має проблеми із зором та користується окулярами, періодична заміна лінз яких потребує значних коштів. Крім сплати аліментів відповідач жодним чином не допомагає в утриманні сина, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться розвитком та його потребами, спілкується рідко, лише по телефону. Відповідач має нормальний стан здоров`я, інших утриманців немає. Від іншого шлюбу вона має сина [PERSON] , 2016 року народження, який також проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Разом із синами вона проживає у будинку своєї матері [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою суду від 13.02.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що він сплачує аліменти та допомагає сину чим може. Офіційно він не працевлаштований, має тимчасові підробітки. Також він допомагає утримувати пасинка дружини з якою проживає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 21.08.2009 та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 25.06.2015 у справі №\~588/861/15-\~ц, яке набрало законної сили 07.07.2015, шлюб між ними був розірваний (а.с. 4). За час цього шлюбу у позивачки та відповідача [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 3). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30.10.2017 у справі №\~588/1236/17 було змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 8, 41). Позивачка значиться зареєстрованою за однією адресою з сином [PERSON] та сином [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.\~5). Право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с. 6). Позивачка працює у Виробничому підрозділі «Сумська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», на посаді прийомоздавальник вантажу та багажу 3 розряду і за 2023 рік отримала дохід у розмірі 137303,60 грн (а.с. 7). Відповідач не перебуває на обліку в Тростянецькому управлінні Охтирської філії Сумського обласного центру зайнятості (а.с. 28). Інформація про доходи відповідача в Головному Управлінні ДПС у Сумській області за період з 1 по 4 квартал 2023 року відсутня (а.с. 31, 32). Згідно консультативних висновків спеціалістів КНП Сумської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» неповнолітній [PERSON] має захворювання: астено-вегетативний синдром?; невроз нав`язливих рухів; тривожний розлад? За рекомендаціями лікарів призначено планове обстеження у психолога та прийом медичних препаратів: анантаваті, нообут (а.с. 34-35). Також неповнолітній [PERSON] має порушення зору та йому призначено носіння окулярів з лінзами для роботи за комп`ютером (а.с. 36-38). Для лікування сина позивачкою придбавались медичні препарати: анантаваті, нообут, а також окуляри (а.с. 33, 39). Суд не приймає до уваги як належний доказ наданий позивачкою чек на придбання одягу, оскільки він не підтверджує фактичні обставини про придбання саме дитячого одягу для сина відповідача. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на\~Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Отже, за змістом указаної норми лише одержувач має право звертатись до суду з питання зміни способу стягнення аліментів. Право змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів і не пов`язане з наявністю певних обставин. Крім того, право вимагати\~заміни розміру\~аліментів шляхом\~зміни способу\~присудження аліментів\~не може\~заперечуватися,\~оскільки можливість\~вибору способу\~стягнення аліментів\~з огляду\~на мінливість\~життєвих обставин,\~передбачених статтями\~182-184\~СК України,\~не може\~обмежуватися разовим\~стягненням аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою,\~як одержувачем\~аліментів заявлені\~позовні вимоги про зміну способу та розміру стягнення аліментів, що узгоджується з вимогами чинного законодавства. При визначенні розміру аліментів суд враховує, пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи,\~зокрема те, що відповідач є особою працездатного віку, не перебуває на обліку як безробітний, інших утриманців немає, потреби дитини з віком зросли, визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі у мінімальному розмірі, на даний час є явно заниженим та таким, що не може забезпечити нормальний рівень життя дитини. Добровільне утримання відповідачем пасинка дружини з якою він проживає не звільняє останнього від обов`язку забезпечення належного утримання свого сина. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для зміни\~способу та\~розміру стягуваних\~з відповідача\~аліментів з\~твердої грошової\~суми на\~1/4частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд вважає, що саме вказаний розмір аліментів буде відповідати вимогам розумності та справедливості, а також зможе забезпечити дитині належний та достатній рівень матеріального утримання. Отже позов підлягає задоволенню повністю. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з відповідача з дня набрання даним рішенням законної сили. Оскільки спосіб стягнення аліментів підлягає зміні, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 30.10.2017 у справі № 588/1236/17, слід відкликати після сплати аліментів у повному обсязі за період до набрання цим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved