Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Укр Кредит Фінанс», через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1184-7446 від 06 квітня 2023 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 06 квітня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1184-7446. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надано відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Так, станом на 07 березня 2024 року, загальний розмір заборгованості відповідача складає 148 950,00 грн., що складається з простроченої заборгованість за кредитом - 15 000,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 133 950,000 грн. Позивач вказує, що кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А3092, для підписання кредитного договору 1184-7446 від 06 квітня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами надання кредиту та інших супутніх документів. Позивач зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосувати до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР Кредит Фінанс», а саме часткове списання заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 73 950,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 75 000,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.82-83). Копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою його реєстрації відповідно до відповіді № 549517 від 18 квітня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.80). Поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання» (а.с.87,88). На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 06 квітня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua п.3.2), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1184-7446. [PERSON] підписав договір одноразовим ідентифікатором А3092, підтвердив ознайомлення з Правилами надання споживчих (а.с.18- 29). Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с.31-44), які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, а саме: заявник на сайті ТОВ «Укр кредит фінанс», здійснює заповнення заявки на отримання кредиту, вказавши всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення (п.4.2 Правил). Після отримання повідомлення про прийняте рішення заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою, що є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно до ч.5 вказаної статті, включає умови, викладені у цих правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після тримання оферти, заявнику надається одноразовий ідентифікатор (п. 5.1. Правил). Заявник повідомляє кредитодавця про повне та безумовне прийняття оферти в особистому кабінеті, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразового ідентифікатора; підтвердження укладання договору у формі електронного документа заявник отримує в особистому кабінеті (п.5.2 Правил). Відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії № 1184-7446 від 06 квітня 2023 року, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.2.) на наступних умовах: загальний розмір кредиту - 15 000,00 грн. (п. 4.1 договору про відкриття кредитної лінії); строк кредитування - 300 днів, дата повернення кредиту 30 січня 2024р.; договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.8 договору про відкриття кредитної лінії); базовий період кредиту - 14 днів (п. 4.4 договору про відкриття кредитної лінії); стандартна процентна ставка - 3,00 % в день (п. 4.6 договору); реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 1 139 615,00 % (п.4.9 договору), орієнтована загальна сума вартості кредиту складає 150 000,00 грн. та включає у себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 135 000,00 грн. (п.4.10) (а.с.18-29). Позивачем надано графік платежів з таблицею обчислення загальної вартості кредиту (а.с.49,50). У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором Як встановлено судом, договір про відкриття кредитної лінії №1184-7446 від 06 квітня 2023 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (А3092), та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс», видача кредиту за договором №1184-7446 від 06 квітня 2023 року здійснювалася за допомогою системи LiqPay на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] у розмірі 15 000,00 грн. (а. с.30). Надання відповідачу кредитних коштів підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якого, 06 квітня 2023 року проведена транзакція № 2272182636 на суму 15 000,00 грн., по договору № 1184-7446 на картку [NUMBER] (а.с.62,68-72). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув борг за кредитом. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлювалося два типи періоду заборгованості: активний - процентна ставка 2,5% та прострочений - процентна ставка 3%. Станом на 07 березня 2024 року загальна заборгованість становить 148 950,00 грн., з яких: основний борг - 15 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 133 950,00 грн. (а.с. 51-55). Згідно умов договору при визначенні базового періоду 14 днів (п.4.4.), проценти, нараховані позивачем у період строку дії договору після спливу першого базового періоду, більш ніж у 8 разів перевищили заборгованість за наданим кредитом (133950:15000). Отже, сума процентів за користування кредитом після першого базового періоду з 20 квітня 2023 року неспівмірно зростала з 5 250,00 грн. до 133 950,00 грн. Як зазначалося вище, у п. 2.3 договору вказано, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно з наступним розрахунком: дата видачі кредиту - 06 квітня 2023 року, останній календарний день першого базового періоду - 19 квітня 2023 року; сума кредиту - 15 000 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 5 250,00 грн.; разом до сплати - 20 250,00 грн. Вказаний розрахунок кредиту також наведений в п. 5.3.1 договору. Водночас в п. 4.4, 4.8, 4.9, 4.10 вказано, що базовий період складає 14 календарних днів з дня отримання кредиту; строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення - 30 січня 2024 року, строк договору є рівним строку кредитування, а в частині виконання зобов`язань договір діє до повного виконання; реальна річна процента ставка на дату укладення цього договору складає 1 139 965, 00 %; орієнтовна загальна вартість кредиту складає 150 000,00 грн. Таким чином, умовами договору встановлено два строки кредитування: 14 днів і 300 днів. Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» інформація, що надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Фінансова установа під час надання інформації клієнту зобов`язана дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів. Зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником. Оскільки ці правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови кредитного договору щодо строку його дії 14 календарних днів згідно з пунктами 2.3, 4.4 договору чи 300 календарних днів згідно з пунктом 4.8 договору, тому потрібно застосовувати правило тлумачення contra proferentem. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21) зазначено, що: «Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (not individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the dominant influence of one of the party). Contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність. Сontra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17). Отже, зазначення в кредитному договору двох різних строків кредитування призвело до неясності такої умови договору як строк кредитування, що в даному випадку слід тлумачити проти того, хто їх написав «Contra proferentem». Судом не приймається до уваги посилання у позовній заяві щодо можливості застосуванню до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання нарахованих процентів в сумі 73 950,00 грн., оскільки у кредитора залишається можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти у вигляді процентів. За наведених обставин, виходячи з умов договору, позичальник мав сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у сумі 15 000,00 грн протягом 14 днів у розмірі 2,5 % на день. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню у розмірі 5 250,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] підлягає частковому, стягнувши з останнього 20 250,00 грн., з яких 15 000,00 грн. заборгованість за основним кредитом, 5 250,00 грн. - за процентами. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 817,56 грн. пропорційно (27%) задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial