Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 31 655 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 14.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 915797561. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених даним договором. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №135 від 25.05.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №915797561. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передала, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно до Реєстру боржників - додатку до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги в тому числі і до відповідача [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача з 20.10.2022 позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Ухвалою суду від 11.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Від відповідача 25.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого, відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем до суду не подано належних та допустимих доказів виникнення у позивача права вимоги за кредитним договором, тобто позивач не надав суду доказів про порушення його прав. Додатки до договору факторингу без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами. Зазначила, що розмір відсотків нарахованих на суму заборгованості перевищує суму кредитних коштів, а також позивачем не надано розрахунку за який період було нараховані відсотки. 01.04.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідно до якого вважає відзив відповідача безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зокрема, договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. ЗУ «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладання договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору відповідачем висловлено не було. Обставини укладення вищевказаного договору відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищезазначеного договору. Вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін. Доводи відповідача щодо необґрунтованості доданого розрахунку заборгованості та його неналежність не можуть є необґрунтованими, оскільки належних та допустимих доказів, які спростовують інформацію викладену в розрахунку відповідачем не надано. Крім того, в разі непогодження з розрахунком заборгованості відповідач має право подати контр розрахунок, проте такі дії відповідач не вчинила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 915797561. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених даним договором. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторни дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №135 від 25.05.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №915797561. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 31 655 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 655 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав зобов`язання. Відтак відповідач має непогашену заборгованість у розмірі 31 655 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Частинами 1, 2 ст.207 ЦК України, встановлено - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 14.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 915797561. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених даним договором. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №135 від 25.05.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №915797561. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передала, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками. Відповідно до Реєстру боржників - додатку до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31 655 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21 655 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Таким чином, у відповідача виникли заборгованості перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 915797561 в розмірі 31 655 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 21 655 грн. - заборгованість за відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договорами не погашає. Окрім цього, відповідачем зазначені обставини викладені у відзиві не підтверджено належними доказами по справі, зокрема відповідач не надав платіжних документів, або їх копій, що могли б спростувати розрахунок боргу, що міститься в матеріалах справи, незалежно від того яким чином такі платежі здійснювались. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується наданим до позову розрахунком, зворотного відповідач не довів, як і підписання сторонніми особами договору кредиту за допомогою електронного підпису від його імені. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності враховуючи те, що відповідач підписуючи кредитний договір була обізнана щодо встановленого кредитного ліміту, повернення коштів та сплату відсотків за користування такими коштами, проте на власний ризик підписала кредитний договір, щодо отримання кредитних коштів, проте всупереч умовам договору отримані кредитні кошти та відсотки за користування ними не повернула, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved