Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

У березні\~2024\~року\~представник\~КС\~«Українська кредитна\~спілка» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір №1533Д від 27.09.2021. На виконання умов вказаного вище кредитного договору КС\~«Українська кредитна\~спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 40000,00 гривень строком на 24 місяців 27.09.2021 по 27.09.2023 включно зі сплатою процентів у розмірі 35% річних. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував, внаслідок чого станом на 01.02.2024 у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 58704,52 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 31545,64 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками 27158,88 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 58704,52 грн, інфляційні витрати на суму заборгованості, три відсотки річних від суми заборгованості та судові витрати. Провадження у справі відкрито 19.03.2024. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України розглядав справу заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір №1533Д від 27.09.2021. На виконання умов вказаного вище кредитного договору, на підставі рішення Кредитного комітету №1596к від 27.09.2021 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 40000,00 гривень строком на 24 місяців 27.09.2021 по 27.09.2023 включно зі сплатою процентів у розмірі 35% річних. Перерахування визначених кредитним договором №1533Д від 27.09.2021 грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення №1532 від 27.09.2021 з відмітками банку про проведення даного платежу. Згідно із п.3.4 кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в національній валюті за фактичну кількість днів в періоді. Нарахування процентів за договорами кредиту відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту (дати списання з розрахунку кредитодавця), а припиняється в день остаточного розрахунку із кредитом. Для цілей розрахунку процентів за кредитом використовується календарний рік. Відповідно до п.3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п.1.1 цього Договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця. Судом встановлено, що позивач виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням№1532 від 27.09.2021 з відмітками банку про проведення даного платежу, при цьому відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений договором строк. Згідно розрахунку\~заборгованостіза кредитним договором №1533Д від 27.09.2021 станом на 01.02.2024 у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 58704,52 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 31545,64 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками 27158,88 грн. Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження№ 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18). З наведеного вбачається, що позивач неправомірно збільшив розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування. З огляду на вказане, відсотки нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування з 28.09.2023 по 01.02.2024 не підлягають стягненню. Враховуючи викладене, суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту складає 31545,64 грн, за відсотками 22287,16 грн, які виникли за період з 30.09.2021 по 27.09.2023. Отже, загальний розмір заборгованості за кредитним договором №1533Д від 27.09.2021,\~який підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~становить 53\~832,80\~грн. Щодо вимог про стягнення сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних на суму простроченого зобов`язання, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Положеннями\~статті 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~ст.625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено вимоги про стягнення сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних на суму простроченого зобов`язання, але розмір сум, що підлягають стягненню не зазначено, їх розрахунку суду не надано. Суд ухвалою від 25.04.2024 судом витребував у позивача повний та розгорнутий розрахунок заборгованості за кредитним договором, із зазначенням щомісячного порядку нарахування, суми, на яку проводилося нарахування, а також періоду, за який вказаний розмір заборгованості було нараховано, процента ставка та розрахунок сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних на суму простроченого зобов`язання. Вказана ухвала суду в частині розрахунку сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних на суму простроченого зобов`язання позивачем не виконана. Отже, враховуючи, що суд не наділений правом самостійного нарахування вказаних сум, а лише може здійснити перевірку такого нарахування, то в цій частині позов не підлягає задоволенню у зв`язку з його недоведеністю. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial