Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

у вересні 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON] , [INFO] , із актового запису № 450 від 18.08.2023 року, зробленого Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2014 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що був зроблений відповідний запис № 445. У шлюбі, [INFO] , народився син [PERSON] . [INFO] відповідачка народила другого сина [PERSON] . У свідоцтві про народження позивач [PERSON] зазначений як батько [PERSON] . Позивач за професією є моряком і часто перебуває у дальніх плаваннях за межами України. Зазначає, що у період з 19.10.2021 року по 30.06.2023 року позивача не було на території України, а тому він не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] . Згодом 31.10.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва в цивільній справі № 752/14639/23 розірвав шлюб між подружжям. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження (а.с. 79). 19.01.2024 року від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому вона визнала, що позивач не є батьком сина [PERSON] , а його батьком є її теперішній чоловік [PERSON] . Зазначила, що не заперечує проти виключення відомостей про батьківство [PERSON] з актового запису про народження дитини від 18.08.2023 року. 31 січня 2024 року ухвалою Голосіївського районної суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 100). Представник позивача заявлений позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка повідомила суд про визнання позову. Третя особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких клопотань на адресу суду не подавав. Прийнявши до уваги думку сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 22 липня 2014 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2023 року в цивільній справі № 752/14639/23 було розірвано. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , вказано позивача, а матір`ю - відповідачку (а.с. 11). Як зазначає позивач він за професією є моряком, а тому часто перебуває в морі і не завжди знаходиться в Україні. З відповіді Державної прикордонної служби № 91-42455/18/23 від 05.09.2023 року, наданої на адвокатській запит від 04.09.2023 року, вбачається, що згідно з інформацією з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої територію» в період з 01.01.2020 по 30.06.2023 року [PERSON] 19.10.2021 о 04:40 здійснив виїзд з території України за маршрутом Київ-Амстердам. Іншої інформації база даних не містить (а.с. 12). До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України (надалі за текстом - СК України). Згідно ч.1-3, ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Частина 6, ст.136 СК України зазначає, що до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як наголошує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснити судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно з пунктом 11 вищезазначеної Постанови судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. За ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: рішення суду; висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом. Із зазначених положень цивільного законодавства та наданих суду документів вбачається, що позивач, перебуваючи у шлюбі із відповідачем, був записаний батьком [PERSON] , [INFO] , однак, позивач вказує, що він не є батьком дитини, що підтверджено ним документально, а тому позивач вправі ініціювати питання про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини в судовому порядку. Із відзиву відповідачки стало відомо, що позивач не є біологічним батьком дитини, на підставі чого факт відсутності споріднення дитини з позивачем по справі визнано сторонами та не оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнала позов та факт відсутності кровного споріднення позивача та дитини [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № 0905-7595-8352-0773 від 22.09.2023. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved