Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

24.10.2023 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у якому просить в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом грошових коштів, стягнути з відповідача на свою користь 18241,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 49456, про стягнення знього на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості у сумі 18241,40 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. було відкрито виконавче провадження та вчинялись виконавчі дії з метою його примусового виконання. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2021 р. у справі № 766/11936/21, яке набрало законної сили, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач стягнуті за виконавчим написом грошові кошти набув безпідставно, а тому звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою від 30.10.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 25.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 49456, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості у сумі 18241,40 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С.С. перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого напису. 02.08.2021 р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2021 р. у справі № 766/11936/21, яке набрало законної сили, виконавчий напис № 49456 від 25.09.2020 р., визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С.С. від 05.09.2023 р. № 9662, за виконавчим провадженням № [NUMBER] всього стягнуто 20565,54 грн., з яких: 18241,40 грн. - заборгованість за виконавчим документом; 1824,14 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 500,00 грн. - витрати виконавчого провадження. Отже судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження під час примусового виконання виконавчого напису, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, з позивача на користь відповідача фактично стягнуто в рахунок погашення заборгованості 18241,40 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Враховуючи, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» примусово стягнутих з [PERSON] за виконавчим написом грошових коштів у сумі 18241,40 грн., яка підтверджується матеріалами справи, оскільки цей виконавчий напис в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 18241,40 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19315,00 грн. (18241,40 грн. + 1073,60 грн.).

Outcome: approved