Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з Дніпровського районного суду м.Києва надійшла цивільна справа №755/13092/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» про стягнення страхового відшкодування, франшизи, моральної шкоди та понесених судових витрат згідно ухвали суду від 22 вересня 2023 року для розгляду за підсудністю. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Пустовий Б.В. не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів, наполягає на заявлених вимогах та просить їх задоволити, а саме стягнути з відповідача-2 приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 40, код ЄДРПОУ 20782312 на користь позивача [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 57\~497,37 грн.; стягнути з відповідача-1 [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] та відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП», місцезнаходження: м.Рівне, вул.Євгена Коновальця, 11, кв.40 солідарно на користь позивача [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] франшизу в розмірі 2\~600 грн. та завдану моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн.; стягнути з відповідача-1 [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , відповідача-2 приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 40, код ЄДРПОУ 20782312 та відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП», місцезнаходження: м.Рівне, вул.Євгена Коновальця, 11, кв.40 солідарно на користь позивача [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10\~800 грн. В судове засідання представник відповідача-1 [PERSON] адвокат Крутень І.В. просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в письмових поясненнях. В судове засідання представник відповідача-2 приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна» повторно не з?явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду до суду не подавала, проте подала до суду відзив, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. В судове засідання представник відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~від 23 лютого 2006 року\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обовязок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що 02 травня 2023 року о 17 год.15 хв. [PERSON] (далі-відповідач-1) керуючи автомобілем марки Renault T460, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Krone, державний номерний знак [NUMBER] по бул.Верховної Ради, 34 у м.Києві під час перестроювання не дав дорогу автомобілю марки Renault T460, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] який рухався в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він мав перетроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення, а в результаті чого, вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.10, 3 Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 18 липня 2023 року у справі №754/6601/23, яка набрала законної сили відповідача-1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2019 року ТСЦ 8045, [PERSON] є власником транспортного засобу Ford Fusion р.н. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача-1 на час ДТП була застрахована приватним акціонерним товариством страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі відповідач-2) за полісом обов`язкового страхування №209874190, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 160\~000 грн., з франшизою 2\~600 грн. Позивач [PERSON] повідомила відповідача-2 про настання страхового випадку, надала передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року (зі змінами) (далі Закон №1961-IV) документи, цього ж дня подала заяву про виплату страхового відшкодування. 30 травня 2023 року відповідач-2 виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 85\~055,63 грн. Не погоджуючись з розміром визначеного відповідачем-2 страхового відшкодування, позивач самостійно залучила експерта для визначення розміру збитків. З дослідженого в судовому засіданні звіту №30/05/23 від 23 травня 2023 року, виконаного оцінювачем [PERSON] з визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, встановлено, що вартість матеріального збитку без ПДВ складає 145\~152,73 грн. Отже, позивач просить стягнути з відповідача-2 на її користь матеріальну шкоду, яка складається з різниці між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу та виплаченою сумою страхового відшкодування з урахуванням франшизи в розмірі (145\~152,73 2\~600 85\~055,36) 57\~497,37 грн. Частиною 6\~ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року передбачено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Таким чином, вина відповідача-1 у завданні шкоди доведена належним чином і у даній справі перегляду та доведенню не підлягає. Отже, встановлений постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 18 липня 2023 року у справі №754/6601/23, яка набрала законної сили факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження та відповідача-1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. Частиною першою ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають з обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обовязкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом №1961-IV. Закон №1961-IV регулює правовідносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону №1961-IV обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. У Законі №1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) МТСБУ,

Outcome: approved