Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

12.01.2024 до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] , від імені якої діє адвокат Бабаскін К.С., за змістом якої позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №57390, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «ФК ЄАПБ», код за ЄДРПОУ: 35625014, заборгованості за кредитним договором №21780065 від 14.06.2019 року у розмірі 6000,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло), 9078,00 заборгованість по відсоткам, 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 15128,00 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1-8). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в грудні 2023року позивач дізналася про відкрите щодо неї виконавче провадження №67315235 від 29.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. та 28.12.2023 на адвокатський запит було отримано відповідь №22548 приватного виконавця Хохлова К.К., до якої додані документи, у тому числі копія оспорюваного виконавчого напису №57390 від 24.05.2021 та копія кредитного договору №217805065 від 14.06.2019, копія постанови про відкриття виконавчого провадження №67315235 від 29.10.2021. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, так як вчинений із грубим порушенням норм статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Зокрема зазначено, що приватним нотаріусом Остапенком Є.М. не було з`ясовано, коли у стягувана виникло право вимоги до позивача, не встановлено, чи є вимоги відповідача до позивача безспірними, чи є сума 15078,00 грн. обґрунтованою та підтвердженою, чи отримувала взагалі позивач вказані грошові кошти. Звертає увагу, що договір № 217805065 від 14.06.2019 року, на підставі якого був вчинений виконавчий напис нотаріуса № 57390, не був посвідчений нотаріально, виконаний в простій формі. Зазначене дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 57390 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також зазначає, що виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що заявником нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Вказує, що жодних повідомлень чи інших листів-вимог, зокрема від відповідача, позивач не отримувала, як і не отримувала будь-яких повідомлень та інформації про те, що за кредитним договором № 217805065 від 14.06.2019 року (укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] ) відбулося відступлення прав вимоги. З цих підстав вважає, що оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. 07.05.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.74-81), за змістом якого просять відмовити у задоволенні позову. Відповідач вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 14 червня 2019р. \~ \~ \~ \~між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позивачем було укладено Кредитний договір № 217805065. У подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», яке уклало з ТОВ «ФК «ЄАПБ» Договір відступлення прав вимоги № 20190103, відповідно до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором №217805065 від 14 червня 2019 року. Зазначає, що 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 57390, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 15128 грн. Звертає увагу, що для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 57390, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 15128 грн. не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Звертають увагу, що у поданій позовній заяві представник позивача адвокат Бабаскін К.С. не зазначив відомості про наявність у учасників справи електронного кабінету. 09.05.2024 представником позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив (а.с.85-92), за змістом якої вважає, що відповідачем порушено строк на подання відзиву. Також наголошує на тому, що приватним нотаріусом не дотримано вимог законодавства при видачі виконавчого напису. Звертає увагу, що Верховний Суд в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 зазначив про те, що, оскільки постанову КМУ № 622 у відповідній частині визнано незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі№ 826/20084/14, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Наголошує на тому, що приватний нотаріус мав переконатися у безспірності заборгованості, що Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у своїй постанові № 204/4071/14- ц від 07 лютого 2018 року зазначив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат». Також вказує, що в постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказує, шо виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що заявником нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Проте, жодних повідомлень чи інших листів-вимог, зокрема від Відповідача, позивач не отримував. Як стверджує представник позивача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 57390 від 24.05.2021 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Підсумовуючи, вказує, що виконавчий напис здійснений нотаріусом з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Заборгованість не є безспірною, відповідачем надано нотаріусу не повний пакет документів, а нотаріус у свою чергу не мав права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим та керуватися Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Тому, оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Просив подальший розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 матеріали цивільної справи передано за територіальною підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.39-40). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.46). У судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Бабскін К.С. просив розгляд справи здійснювати без його участі та без участі позивача, позов підтримує. Представник відповідача у призначене судове засідання також не з`явився, у відзиві заявлено клопотання розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача. Треті особи приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Хохлов К.К. у судове засідання повторно не з`явилися, повідомленні належним чином, заяв та клопотань щодо своєї неявки до суду не направили, причину неявки суду не повідомили, пояснень по суті позову не подали. Дослідивши подані заяви по суті справи, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих позивачем отриманих від приватного виконавця Хохлова К.К. документів встановлено, що такі документи містять Договір №217805065, датований 14.06.2016, укладений між позивачем [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка допомога», за змістом якого товариство зобов`язалося надати позивальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 3000 грн. на строк 10 днів, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,70 процента від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку, визначеного в п.1.3 Договору (а.с.19-21). А також графік розрахунків (Додаток №1 до Договору №217805065 від 14.06.2019). Як стверджує позивач, ці документи були отримані представником [PERSON] від приватного виконавця Хохлова К.К. разом із супровідним листом від 28.12.2023 (а.с.17). Разом із з цим ані Договір ані Графік розрахунків не містять підписів сторін, печатки юридичної особи, а також відомостей про те, що такий договір і додаток укладалися в електронній формі та підписувалися з накладенням цифрових підписів. Суд звертає увагу, що відповідачем до відзиву примірнику відповідного договору з доказами його укладення позивачем долучено не було, як і будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт видачі кредитних коштів позивачу та факт відступлення права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Встановлено, що на адвокатський запит адвокату Бабаскіну К.С. приватний виконавець Хохлов К.К. також надав копію виконавчого напису №673, виданого 24.05.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. та копію постанови про відкриття виконавчого провадження №67315235 (а.с.17,18, 24-25). З наданих документів встановлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №57590, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з [PERSON] , [INFO] зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 39700642) відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20190103 від 03 січня 2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (код за ЄДРПОУ 38569246) на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №217805065 від 14 червня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМГГГА» та [PERSON] . Так, за змістом вказаного напису пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення кредитів» та стягнути з [PERSON] за період з 28.05.2020 по 30.04.2021 року включно, суму в розмірі: 6000,00 грн. -заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 9078,00 грн. заборгованість по відсоткам; 50, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 15128,00 грн. Суд звертає увагу, що доказів відступлення права вимоги за вищевказаним Кредитним договором №217805065 від 14 червня 2019 року, у тому числі на підставі датованих більш ранніми датами : Договору факторингу №20190103 від 03 січня 2019 року, укладеного між відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення кредитів» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», та Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», суду надано не було. Як і не надано доказів, що станом на 30.04.2021 та на дату вчинення виконавчого напису (24 травня 2021 року) за відповідачем [PERSON] рахувалася заборгованість за Кредитним договором №217805065 від 14 червня 2019 року у вказаній приватний нотаріусом сумі: 6000,00 грн. -заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 9078,00 грн. заборгованість по відсоткам. У цьому зв`язку суд звертає увагу, що у наданому приватним виконавцем Договорі №217805065 від 14 червня 2019 року та Додатку №1 Графіку платежів (а.с.19-21,22) сума кредиту становила 3000,00 грн. Отже, відомостей про те, яким чином тіло кредиту збільшилося удвічі, надані суду докази, у тому числі разом із відзивом, не містять. Також встановлено, що на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення кредитів» від 07.20.2021 (а.с.23) постановою приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича від 29.10.2021 було відкрито виконавче провадження ВП №67315235 з примусового виконання виконавчого напису №57390 від 24.05.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення кредитів» 15128,00 грн. (а.с.24-25). За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу\~\~строків давності за вимогами в повному обсязі\~\~чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Так, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що виконавчий напис було вчинено на підставі нотаріально посвідченого договору, суду надано не було та, як стверджує позивач, про що також зазначено у вищевказаній постанові приватного виконавця, підставою для видачі виконавчого напису був кредитний договір №217805065 від 14 червня 2019 року (а.с.19-22), доказів укладення якого між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суду надано не було, оскільки наданий приватним виконавцем примірник договору не містить відомостей про те, що такий договір був підписаний та виконувався сторонами. Як зазначено вище, суд дійшов переконання, що належних, допустимих і достатніх доказів того, що право вимоги за вищевказаним №217805065 від 14 червня 2019 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення кредитів» також суду надано не було. Крім того, будь-яких належних і допустимих доказів того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність зазначеної у виконавчому написі суми заборгованості, суду надано не було. Як і не надано доказів направлення стягувачем (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення кредитів») повідомлення боржнику [PERSON] про необхідність погашення заборгованості. Крім того, ані у виконавчому написі приватним нотаріусом Остапенко Є.М. ані у відзиві відповідачем не зазначено та належними і допустимими доказами не підтверджено розмір вказаної у виконавчому написі заборгованості, у тому числі, які б підтверджували факт видачі та розмір кредиту та його можливого повернення. Наприклад, виписки по рахунку, з якого здійснювалося зняття кредитних коштів та зарахування здійснених в рахунок погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів кошти. Водночас, ця обставина мала бути перевірена приватним нотаріусом Остапенко Є.М. перед вчиненням виконавчого напису в силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у Постанові від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Так, зі змісту виконавчого напису, не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором зазначений у написі є безспірним. Доказів, які б доводили протилежне, суду надано не було. Таким чином, приватним нотаріусом Остапенком Є.М. не міг бути вчинений оспорюваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був підписаний сторонами та посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна правова позиція наведене у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2). Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, належний до сплати судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved