Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 35 500 доларів США та судовий збір у розмірі 14 145 грн. 66 коп. Представником позивача адвокатом Лукачко І.Й. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким він просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14000 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що судом не вирішено питання про витрати пов`язані з наданням правничої допомоги, яку позивач поніс у даній справі. До заяви долучено: договір про надання правової допомоги від 02.01.2024; Акт виконаних робіт від 01.05.2024; квитанцію від 01.05.2024 на суму 14 000 грн. Представник відповідача [PERSON] подала заперечення, відповідно до якого просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 7000 грн. Вказує що зазначений представником позивача розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи. Вказує, що у судовому засіданні представник позивача позов визнала. В судове засідання учасники справи не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 35 500 доларів США та судовий збір у розмірі 14 145 грн. 66 коп. Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат. Виключення з цього правила міститься в ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесенних нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суд констатує, що під час розгляду справи, до закінчення судових дебатів, представником позивача [PERSON] подавалася заява про те, що будуть подаватися докази понесених витрат на правову допомогу. Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається, 02.01.2024 року між адвокатом Лукачко І.Й. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги відповідно до якого адвокат здійснює представництво клієнта в судах України. Згідно акту виконаних робіт від 01.05.2024 до договору від 02.01.2024 року, розписано характер наданих адвокатом послуг та зазначено, що вартість послуг адвоката складає 14 000 грн. Згідно платіжного доручення від 01.05.2024 [PERSON] перерахував адвокату Лукачко І.Й. 14 000 грн. А отже документально підтвердженими витратами на правову допомогу, яку поніс позивач [PERSON] у даній справі є саме 14 000 грн. Водночас суд враховує і наступне. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Суд враховує, що предметом позову є стягнення боргу за договором позики, укладеним у формі розписки. Дана категорія справи не є складною, по ній існує усталена судова практика, а тому на думку суду якихось складнощів у написанні позовної заяви та збирання доказів\~ у справі (яким по суті є сама одна розписка), не могло бути. Також суд враховує, що в судовому засіданні представником позивача було визнано позов, і розгляд справи відбувся за одне судове засідання, яке тривало недовго. З урахуванням наведеного, принципу розумності та обґрунтованості розподілу судових витрат, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у даній справі підлягають зменшенню до 7000 грн.

Outcome: partial