Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

ТОВ «Енера Вінниця» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи його тим, що позивач ТОВ «Енера Вінниця» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕ КП від 14.06.2018 №429), починаючи з 01.01.2019. Абзацом 4 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії упродовж двох років з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Боржник приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги та фактичного споживання обсягів електричної енергії опублікованого на веб-сайті Товариства за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно сальдово-оборотної відомості за боржником значиться заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 11862,87 грн. за період з 01 листопада 2019 року по 31 березня 2024 року. Станом на момент подання даного позову відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 11862,87 грн. не оплатив, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Представник позивача до суду не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач також [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Енера Вінниця» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕ КП від 14.06.2018 №429), починаючи з 01.01.2019. Абзацом 4 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії упродовж двох років з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Відповідач [PERSON] приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги та фактичного споживання обсягів електричної енергії опублікованого на веб-сайті Товариства за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 9-12). Згідно з п. 2.1 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору (п. 6.2 Договору). Відповідно до п. 5.5 Договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕ КП від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ). На а.с. 13 - комерційна пропозиція №2.1.1.2 (розповсюджується лише на побутових споживачів), згідно якої договір укладається на один календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Відповідно до\~довідки про\~реєстрацію місця\~проживання особи\~від 01.05.2024,\~виданої Департаментом\~адміністративних послуг\~ВМР,\~ [PERSON] \~зареєстрований за\~адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] відкритий на [PERSON] . Відповідно до розділу ХVІІ п. 13 абз 5 Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно розділу ІІІ глави 3.2. п. 3.2.14 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р., договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Відповідно до розділу ХVІІ п. 13 абз. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» упродовж шести років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. Відповідач приєднався до договору про постачання електричної енергії, оскільки був споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , належним чином не виконував зобов`язання з оплати послуг з постачання електричної енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 11862,87 грн. за період з 01 листопада 2019 року по 31 березня 2024 року. Зазначене підтверджується письмовими доказами: довідкою про споживання за період з листопада 2019 року по березень 2024 року (а.с. 15-17), сальдовими оборотами по споживачу 30110463 (а.с. 18-20). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги (ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ч. 1 ЦК України). Згідно із ст. 58 ч. 3 п. 1 Закону України Про ринок електричної енергії споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ «Енера Вінниця» і відповідачем, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач належним чином не оплачував послуги за спожиту електричну енергію, тому права позивача підлягають захисту, потрібно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Енера Вінниця» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 11862,87 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved