Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

В лютому 2023 року позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Горохівського районного суду Волинської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця у розмірі 264601,37 дол.США, що за курсом НБУ 36,56 складає 9673826,09 грн. 04 квітня 2024 року позивач подав уточнюючу позовну заяву Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на підставі укладеного договору №VOZ0GK0000000010 від 14 березня 2008 року отримав кредит у розмірі 71\~964.27 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 14 березня 2018 року. [INFO] позичальник [PERSON] помер. На виконання вимог ч. 3 ст. 1281 Цивільного кодексу України АТ КБ «ПриватБанк» 22 вересня 2021 року направило претензію кредитора до приватного нотаріуса Сушик Л.А. 21 липня 2022 року до спадкоємця [PERSON] , який прийняв спадщину, було направлено лист-претензію, відповідно до якого позивач пред`явив свої вимоги, але останнім ніяких дій не було вчинено. Останній, в силу вимог ч. 1 ст. 1282 ЦК України, зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] розмір його заборгованості за кредитним договором №VOZ0GK0000000010 від 14 березня 2008 року становить 264\~601,37 доларів США з яких: 63091.02 доларів США заборгованість за кредитом; 35085.61 доларів США заборгованість за відсотками; 1378.35 доларів США заборгованість з комісії; 165046.39 доларів США заборгованість з пені. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 264601.37 доларів США, що за курсом НБУ 36,56 складає 9673826.09 гривні за кредитним договором №VOZ0GK0000000010 від 14 березня 2008 року, а також сплачений судовий збір. 25 січня 2024 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №VOZ0GK0000000010 від 14 березня 2008 року в розмірі 132054.98 доларів США, з яких 63091,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 35085,61 доларів США заборгованість за відсотками, 1378,35 дол. США заборгованість з комісії, 32500 доларів США заборгованість з пені, а також понесені судові витрати. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 09 березня 2023 року відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Підготовче засідання призначено на 11.04.2023 р. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09 березня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Сушик Лідії Андріївни витяги зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця [PERSON] який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця\~належним чином завіреної її копії з відомостями про всіх спадкоємців, які звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини, копії претензій кредиторів, видані та отримані свідоцтва про право на спадщину після смерті вказаної особи. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2023 року витребувано з Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (проспект Волі, 8, місто Луцьк, Волинська область, ddr@lutskrada.gov.ua) довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 січня 2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення позовних вимог. Підготовче засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 21 лютого 2024 року. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 14 год. 00 хв. 12 червня 2024 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Відповідач в засідання суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надходило, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою місця реєстрації. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №VOZ0GK0000000010, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 14 березня 2008 року по 14 березня 2018 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 71964,30 доларів США: 65000 дол. США на придбання нерухомості, а також 6964.30 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку, передбачених 2.1.3, 2.2.7 цього Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 8.2 даного Договору. Щомісячний платіж згідно Графіку погашення кредиту становить 957.27 дол. США (п.8.1 договору) (том 1, а. с. 13-16). Згідно з п. 2.4.2 кредитного договору позивальник має право погашати заборгованість по Кредиту будь-яким способом, не забороненим чинним законодавством України. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору за користування Кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення Кредиту Позичальник щомісяця в Період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п. 8.1 змінної частини даного Договору. Згідно з\~п.\~5.1\~Договору у\~випадку несвоєчасного\~погашення заборгованості\~по кредиту,\~Позичальник сплачує\~Банку пеню\~у розмірі,\~який зазначений\~у п.\~8.4\~Договору за\~кожний день\~просрочки.\~При цьому\~відсотки за\~користування кредитом\~на суму\~просроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховується. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно з п. 8.1.1. вказаного Договору позичальник зобов`язується повернути Кредит згідно порядку та в строки, які вказані у п. 8.1. Повне погашення Кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз. 1 п. 8.1 даного Договору. Відповідно до п. 8.3 вказаного Договору забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за даним Договором виступає іпотека квартири: 4-кімнатна загальною площею 74.10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також судом\~встановлено,\~що 14\~березня 2008\~року між\~АТ КБ\~«ПриватБанк» (Іпотекодержатель)\~та [PERSON] \~(Іпотекодавець)\~укладено договір\~іпотеки квартири\~відповідно до\~умов якого\~іпотекою забезпечується\~виконання зобов`язань\~Іпотекодавця за\~Кредитним договором від 14 березня 2008 року №VOZ0GK0000000010, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем по поверненню кредиту, наданого у вигляді не поновлювальної лінії в сумі 71\~964,30 доларів США на строк з 14.03.2008 року по 14.03.2018 року включно. Предметом іпотеки є чотирикімнатна квартира загальною площею 74,1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Майно належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 14.03.2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. р. за р. №1341 (том 1, а.с.19-21). Вищевикладене підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (том 1, а.с. 247). Факт надання кредиту у розмірі 65000 дол. США [PERSON] підтверджується Ордером-Розпорядженням на видачу кредиту від 14.03.2008 р. базовий номерVO0DHQ, заявою на видачу готівки №1 від 14.03.2008 р., квитанцією № 1 від 14.03.2008р. про оплату одноразової комісії [PERSON] за кредитним договором від 14.03.2008 р. у сумі 6565 грн. та виписками по рахунках за період з 14.03.2008 р. по 05.09.2022 р. (том 1, а.с. 96-246, 248-249). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №VOZ0GK0000000010 від 14 березня 2008 року станом на 13.12.2023 р. розмір заборгованості [PERSON] становить 132054,98 доларів США з яких: 63091, 02 доларів США заборгованість за кредитом; 35085,61 доларів США заборгованість за відсотками; 1378,35 доларів США заборгованість з комісії; 32500,00 доларів США заборгованість з пені. При цьому, згідно витягу з програмного комплексу щодо погашень по кредиту сплачена позичальником сума на погашення кредитної заборгованості за період з 16.04.2008 р. до 24.06.2016 р. становить 16322,87 дол. США. Матеріалами справи також встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області №161/3256/13-ц від 09.04.2013 р. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №VOZ0GK0000000010 від 14 березня 2008 року в розмірі 145972,08 дол. США, що по курсу НБУ становить 1166316 грн.92 коп., суд вирішив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк», з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та виселити [PERSON] із займаної ним квартири без надання іншого житлового приміщення. Судове рішення не змінено та не скасовано, набрало законної сили 11 червня 2013 року. Із описової частини даного рішення вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 13.02.2013 р. заборгованість становить 145972,08 дол. США, яка складаєтьсяз наступного: 63323,92 дол. США заборгованість за кредитом; 29130,88 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом; 924,05 дол США заборгованість по комісії за користування кредитом; 45612,38 дол. США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; 31,29 дол. США штраф (фінансова частина), 66949,56 дол. США штраф (процентна складова). Постановою про закінчення виконавчого провадження від 29 жовтня 2013 року стверджується, що виконавчий лист № 161/3256/13-ц, виданий 20.06.2013 р., виконаний в повному обсязі. [PERSON] виселено із займаної ним квартири без надання іншого житлового приміщення та стягнуто судовий збір. Водночас предмет іпотеки не був реалізований шляхом продажу з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 28 липня 2023 року, де зазначено, що об`єкт нерухомості - квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . [INFO] позичальник [PERSON] помер. Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 05 жовтня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (том1, а. с. 25). Відповідно до інформації Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Волинської області від 22 листопада 2023 року № 33-9/2278 за адресою: [ADDRESS] на дату смерті [PERSON] 04.10.2016 р. був зареєстрований: [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з програмного комплексу АТ КБ «Приватбанк» позивач дізнався про смерть [PERSON] 09 лютого 2017 року, що підтвердив також в судовому засіданні представник позивача. Дізнавшись про\~смерть позичальника, 24 червня 2017 року, в порядку ст. 1281 ЦК України, АТ КБ «Приватбанк» направило претензію кредитора (від 19.06.2017 р.) до Луцької державної нотаріальної контори, що стверджується реєстром рекомендованих поштових відправлень-рекомендованих листів, з проханням повідомити про заведення спадкової справи і спадкоємців померлого боржника та включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу після смерті боржника. Листом від 29.06.2017 р. Луцька державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк» про те, що переслала запит за належністю приватному нотаріусу Сушик Л.А. 22 вересня 2021 року приватному нотаріусу Сушик Л.А. було направлено претензію кредитора (вих. № 80314DNH0S857 від 13.09.2021 р.), відповідно до якої позивач просив повідомити про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком за кредитним договором у розмірі 264604,70 дол. США та 98271,99 грн. (том 1, а.с.27-28). Із відповіді Волинського обласного державного нотаріального архіву від 29.09.2021 р. № 689/01-21 (на вих. № 80314DNH0S857 від 13.09.2021 р.), вбачається, що претензія кредитора направлена спадкоємцям [PERSON] 21 липня 2022 року до відповідача [PERSON] було направлено лист-претензію (від 15.07.2022 р.), відповідно до якої позивач просив останнього як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] сплатити заборгованість перед банком за кредитним договором від 06.08.2008р., яка станом на дату смерті боржника становить 264604,70 дол. США та 98271,99 грн. (том 1, а.с. 30). Матеріалами спадкової справи № 3/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] підтверджується, що спадкова справа заведена приватним нотаріусом Сушик Л.А. 04 квітня 2017 року. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , який 04.04.2017 р. подав заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є дітьми померлого і спадкоємцями першої черги спадкування, від спадщини відмовились. Родинні відносини між відповідачем та боржником - спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження № [NUMBER] , згідно якого батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Інформація про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] та про посвідчення заповіту від імені спадкодавця в матеріалах спадкової справи відсутня (том 1, а.с. 58-66). Відповідно до довідки про вартість об`єкта нерухомості станом на 27.07.2023 р., поданої позивачем, вартість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 1980909,85 грн. Банк просить стягнути зі спадкоємця боржника кредитну заборгованість. Норми права, які регулюють спірні правовідносини: Відповідно до\~статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною третьою\~статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1220,1221\~ЦК України спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою.\~Часом відкриття\~спадщини є\~день смерті\~особи або\~день,\~з якого\~вона оголошується\~померлою.\~Місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша\~статті 1261 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Відповідно до положень ст.1268 ЦК\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 608 ЦК України\~зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Таким чином, зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282ЦК України. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Статтею 1282 ЦК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею\~1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281\~ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, необхідно встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевірити розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника,\~належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положенняст.1282\~ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відтак, за чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. АТ КБ «Приватбанк» свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідач відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Згідно чинного законодавства місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29\~Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відтак, з огляду на довідку органу місцевого самоврядування, суд має підстави стверджувати, що останнє місце проживання\~ [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою станом на дату смерті спадкодавець проживав один. Матеріалами спадкової справи встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся відповідач [PERSON] . Таким чином, надані позивачем докази дозволяють встановити істотну обставину, а саме, факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця-боржника [PERSON] його сином [PERSON] шляхом подання заяви в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Водночас, за змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1281 ЦК України. Недотримання строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). В постанові Великої Палати Верховного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц викладено висновок про те, що стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою (п. 46 постанови). Із витягу з програмного комплексу АТ КБ «Приватбанк» та пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено той факт, що банк дізнався про смерть [PERSON] [INFO] . Претензію кредитора (від 19.06.2017 р.) банк скерував до нотаріальної контори 24 червня 2017 року, що підтверджено належними письмовими доказами. Тобто, вимога була направлена банком у шестимісячний строк від дня, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини. Суд звертає увагу, що пред`являння вимог кредиторів у порядку статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що АТ КБ «ПриватБанк» як кредитор звернувся з вимогою до спадкоємця [PERSON] в межах строку, визначеного частиною другою статті 1281 ЦК України. Перевіривши дійсний розмір вимог кредитора (перевіривши розрахунок заборгованості станом на 13.12.2023 р.) суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 4\~ст. 236 ГПК України\~встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 сформовано висновок, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050\~ЦК України (п.91 постанови). Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення вимоги до позивача відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі №615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного ст. 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна». Водночас важливим моментом є встановлення факту наявності/відсутності рішення суду про стягнення суми боргу за кредитним договором за життя спадкодавця. Якщо на день смерті позичальник мав заборгованість за кредитним договором, що визначена рішенням суду, яке набрало законної сили, і яка не була ним погашена, то відповідно і обсяг відповідальності спадкоємців обмежується виключно даним розміром боргу. Перерахунок заборгованості станом на дату смерті позичальника є безпідставним, оскільки за життя позичальника кредитор не звертався до нього з вимогами про сплату додатково нарахованих процентів, пені, комісії за користування кредитними коштами, а отже він не має права вимагати їх стягнення із спадкоємців. Матеріалами справи встановлено, що банк реалізував своє право на стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ще за життя боржника у 2013 році, що вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи рішення суду відносно [PERSON] від 09 квітня 2013 р. № 161/3256/13-ц. Із мотивувальної частини рішення вбачається, що зміна строку виконання основного зобов`язання відбулася ще у 2012 році. Заборгованість нарахована станом на 13 лютого 2013 року. Судом встановлено, що письмова вимога від 13 листопада 2012 року була скерована боржнику [PERSON] 27 грудня 2012 року, що стверджується Реєстром рекомендованих поштових відправлень. Із змісту вимоги вбачається, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та наявністю заборгованості банк вимагає повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нараховані на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Відтак, кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання. Як встановлено рішенням суду від 09 квітня 2013 року строк дострокового повернення кредиту настав 13 лютого 2013 року, розмір заборгованості станом на 13 лютого 2013 року становить 145972,08 дол. США. Боржник (спадкодавець) рішення суду не виконав, борг не повернув. Доказів зворотнього суду не надано. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховано відсотки за користування кредитом з березня 2008 року по день смерті боржника [INFO] , комісію з квітня 2008 р. по 10.09.2016 р., пеню з 24.11.2008 р. по 10.05.2016 р., тобто нарахування проведено поза межами строку кредитування та після ухвалення рішення, яким визначено розмір заборгованості спадкодавця-боржника, що свідчить про незаконність їх нарахування. Таким чином, враховуючи наявність рішення суду, яким визначена сума стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, позивач у даному випадку має право вимагати у спадкоємця боржника сплати лише сум, визначених у відповідному рішенні суду. При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог. З урахуванням вищевикладеного, заяви про зменшення позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: з відповідача слід стягнути 63091,02 дол. США заборгованості за тілом кредиту, 29\~130,88 дол. США заборгованості за відсотками за користування кредитом, 924,05 дол. США заборгованості по комісії та 32\~500 дол. США заборгованості з пені. Всього 125\~645,95 дол. США. При цьому, з відповідача як спадкоємця першої черги, який прийняв спадщину, на користь позивача підлягає стягненню боргове зобов`язання спадкодавця в межах вартості успадкованого ним майна. Відповідач проти позову не заперечив, обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна не виконав, доказів погашення кредитної заборгованості, суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить\~ 68904,23 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі зменшення\~розміру позовних\~вимог сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду. Позивач при подачі позову сплатив 145\~107,39 гривень судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 20.01.2023 р. на суму 20000грн., платіжним дорученням № 2 від 20.01.2023 р. на суму 20000грн., платіжним дорученням № 3 від 20.01.2023 р. на суму 20000грн., платіжним дорученням № 4 від 20.01.2023 р. на суму 20000грн., платіжним дорученням № 5 від 20.01.2023 р. на суму 20000грн., платіжним дорученням № 6 від 20.01.2023 р. на суму 20000грн., платіжним дорученням № 7 від 20.01.2023 р. на суму 20000грн., платіжним дорученням № 8 від 20.01.2023 р. на суму 5107грн.39 грн. Оскільки позивач зменшив позовні вимоги, йому слід повернути з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у розмірі 72\~688,44 грн.

Outcome: partial