Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

03 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ФГ "Велес АРС", третя особа: Хмільницька міська рада Вінницької області про розірвання договору суборенди та скасування реєстрації. Позов мотивований тим, що 21 грудня 2010 року між Хмільницькою міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельних ділянок із кадастровими номерами 0524883400:02:000:0493, 0524883400:02:000:0496, які знаходяться на території Куманівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. 10 вересня 2019 року між [PERSON] та ФГ "Велес АРС" укладено договори суборенди. Згідно вказаних договорів суборендарем до місцевого бюджету щомісячно вноситься плата у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, однак дана умова відповідачем не виконувалась. Враховуючи викладене, позивач просить розірвати договори суборенди земельних ділянок та припинити інше речове право відповідача - право суборенди земельних ділянок. Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду (в копії позивачу) відзиву на позовну заяву, з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. 29 квітня 2024 року представник третьої особи надав до суду пояснення, відповідно до яких 24 жовтня 2023 року ФГ "Велес ВРС" звернулось до Хмільницької міської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) невитребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та території Хмільницької міської територіальної громади. Проаналізувавши договір оренди земельної ділянки між Хмільницькою міською радою та ФГ "Велес АРС" від 15 січня 2014 року було не можливо ідентифікувати які саме невитребуванні паї входили до земельної ділянки 22.8436 га, оскільки в договорі не зазначались кадастрові номери, тому на підставі клопотання ФГ "Велес ВРС", Хмільницька міська рада прийняла ряд рішень про надання ФГ "Велес ВРС" дозвіл на виготовлення відповідної документації. У Хмільницькій міській раді відсутні реєстраційні відомості щодо реєстрації договорів, а тому надати витяг з книги реєстрації договорів оренди в частині реєстрації укладеного 15 січня 2014 року між ФГ "Велес АРС" та Хмільницькою РДА договору, на запит адвоката Путіліна Є. В., не представляється можливим, відповідно така ж інформація не може бути підтверджена і щодо договору суборенди та прав сторін. 14 травня 2024 року представник ФГ "Велес АРС" адвокат Саюк Б. О. надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позовної заяви просив відмовити, оскільки твердження позивача про те, що ФГ "Велес АРС" не вносилась суборендна плата протягом 2019-2023 років не відповідає дійсності. Так, між Хмільницькою РДА та [PERSON] було укладено договір оренди спірних земельних ділянок, для ведення фермерського господарства. В подальшому [PERSON] було засновано Фермерське господарство "Велес АРС", у якому він займав посаду голови. 29 травня 2018 року на підставі протоколу загальних зборів засновників (учасників) ФГ "Велес АРС" [PERSON] було виключено із складу засновників ФГ та звільнено із посади голови ФГ, у зв`язку із чим між [PERSON] та ФГ "Велес АРС" було укладено договори суборенди спірних земельних ділянок. На виконання вказаних договорів, за використання спірних земельних ділянок за 2019 рік, ФГ було здійснено нарахування плати за землю та сплачено в місцевий бюджет Куманівецької сільської ради. Однак, зважаючи на те, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, яким являється [PERSON] , за усною домовленістю з позивачем, з метою уникнення подвійного оподаткування, ФГ "Велес АРС" перераховувало кошти за суборендну плату на рахунок [PERSON] 16 травня 2024 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач, всупереч умовам договорів суборенди, не вносив орендну плату до місцевого бюджету, чим порушив істотну умову договору. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. 21 грудня 2010 року між Хмільницькою РДА та [PERSON] укладено договір оренди землі, відповідно до якого останньому надано в оренду земельні ділянки, зокрема земельні ділянки площею 59,1999 га та 48,5700 га, що розташовані на території Куманівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, для ведення фермерського господарства. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 59,1999 га становить 672 329, 01 грн, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 48,5700 га становить 630 974,81 грн (а.с. 7-13). Згідно протоколу загальних зборів № 1 ФГ "ВЕЛЕС АРС" від 24 листопада 2014 року, до складу засновників ФГ введено [PERSON] (а. с. 74, 75-78). Згідно протоколу № 5 від 16 травня 2018 року [PERSON] вийшов за складу засновників (учасників) ФГ "ВЕЛЕС АРС" його звільнено з посади голови ФГ за власним бажанням (а. с. 79) 10 вересня 2019 року між [PERSON] та ФГ "Велес АРС" укладено договори суборенди земельних ділянок площею 59 1999 га, із кадастровим номером 0524883400:02:000:0493 та площею 48,5700 га, із кадастровим номером 0524883400:02:000:0496, які 23 жовтня 2019 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 14-16, 17, 18-20, 21, 22, 23). Відповідно до пп. 1-3 розділу "Орендна плата" вказаних договорів, суборендарем до місцевого бюджету щомісячно вноситься орендна плата у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації. Позивач підставою для розірвання договору суборенди вважає факт систематичної несплати суборендарем - відповідачем ФГ "Велес АРС" орендної плати за період з 2019 по 2024 роки. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються наступними правовими нормами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 2 ЗУ "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Зі ст. 6 ЗУ "Про оренду землі" вбачається, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про оренду землі", орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Аналогічні положення містить ч. 6 ст. 93 ЗК України. Статтею 13 ЗУ "Про оренду землі" визначено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" серед істотних умов договору оренди землі визначено в тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно ст. 32 ЗУ "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 ЗУ "Про оренду землі" та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Як вбачається з ч.1 ст. 24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Законодавець в пункті "в" ч.1 ст.96 ЗК України та ст. 25 ЗУ "Про оренду землі" встановив обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати земельний податок та орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до п."д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №912/1385/17 зазначено, що враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а тому при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 . У постанові зазначено, що стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до ч. 1 та ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, відповідачем доведено, що ФГ "Велес АРС" було нараховано та сплачено в місцевий бюджет Куманівецької сільської ради Хмільницького району орендну плату за використання протягом серпня, вересня та жовтня 2019 року земельних ділянок площею 59 1999 га, із кадастровим номером 0524883400:02:000:0493 та площею 48,5700 га, із кадастровим номером 0524883400:02:000:0496, 52 132,15 грн (а.с. 81-82, 83,84, 85). 19 квітня 2022 року ФГ "Велес АРС" в рахунок орендної плати за землю згідно договорів суборенди від 10 вересня 2019 року [PERSON] було перераховано 125 899,14 грн (а.с. 88). 24 лютого 2023 року ФГ "Велес АРС" в рахунок орендної плати за землю згідно договорів суборенди від 10 вересня 2019 року [PERSON] було перераховано 125 899,14 грн (а.с.89). 15 березня 2024 року ФГ "Велес АРС" в рахунок орендної плати за землю згідно договорів суборенди від 10 вересня 2019 року [PERSON] було перераховано 125 899,14 грн, які [PERSON] повернув (а.с. 92-93). Вказані обставини підтверджуються також даними оборотно-сальдової відомості (а. с. 90-91). Разом з тим, сплата відповідачем суборенди за 2020-2021 роки належними доказами не доведена. Так, платіжні доручення № 195, 333 (а. с.86) щодо сплати [PERSON] 69 718 грн. 18 коп. за послуги за договором 1 від 10 січня 2020 року та 100 000 грн. поворотно-фінансової позики за договором № 1 від 10 лютого 2019 року; № 96 від 17 квітня 2019 на суму 70000 оплата за послуги за договором від 05 березня 2018 року, № 314 від 18 вересня 2019 року на суму 30 000 оплати за послуги зад договором 03-05 від 05 березня 2018 року (а. с. 94), інформації щодо предмету доказування - оплати орендної плати за договорами від 10 вересня 2019 року не містять. Суд також не приймає заяви від 30 листопада 2020 року про проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за договорами суборенди із зобов`язаннями, пов`язаними з отриманням позивачем послуг з сушіння зерна кукурудзи, оскільки така заява складена без врахування вимог договорів суборенди від 10 вересня 2019 року, зокрема щодо способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати. При цьому доказів наявності будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем щодо зміни способу внесення орендної плати за договорами суборенди, доказів внесення в цій частині змін в договори суборенди суду не надано. Таким чином судом встановлено, що орендна плата за договорами суборенди земельних ділянок за 2022 -2024 роки відповідачем вносилась з порушенням умов договору -- орендарю земельної ділянки, а не до місцевого бюджету, внесення орендної плати за 2020, 2021 роки відповідачем не доведено. Із листів ГУ ДПС у Вінницькій області слідує, що управлінням було проведено нарахування орендної плати шляхом формування податкових повідомлень-рішень про визначення сум податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб саме орендарю земельних ділянок площею 59 1999 га, із кадастровим номером 0524883400:02:000:0493 та площею 48,5700 га, із кадастровим номером 0524883400:02:000:0496 [PERSON] . Інформації щодо укладення договору оренди вищевказаних земельних ділянок між власником Хмільницькою міською радою та ФГ "Велес АРС" за період з 29 жовтня 2019 року до Управління не надходило. (а.с. 25-26). За наведених обставин, з огляду на те, що відповідачем умови договорів суборенди в частині внесення орендної плати виконувались неналежним чином, в тому числі суборендна плата систематично (двічі: в 2020 та в 2021 році) не сплачувалась, беручи до уваги, що позивач, як орендар земельної ділянки має ряд обов`язків перед орендодавцем - Хмільницькою міською радою, а також податкових зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 21 грудня 2010 року, суд оцінює неналежне виконання умов договорів суборенди відповідачем як істотне порушення договорів суборенди та приходить до висновку про задоволення позову. Суд не приймає до уваги письмових пояснень Хмільницької міської ради, оскільки вони не стосуються предмета розгляду вказаної справи. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 651 ЦК України, ст. ст. 93, 96, 141 ЗК України, ст. ст. 1, 2, 6, 8, 15, 24, 25, 32 ЗУ "Про оренду землі",

Outcome: approved