Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, а саме просить встановити факт смерті брата, громадянина України - [PERSON] , [INFO] , визначивши дату його смерті - [INFO] в місті Маріуполі Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, серія [NUMBER] , актовий запис № 63. 13 березня 2022 року, коли місто Маріуполь зазнало масованих ракетно-бомбових ударів, його мати [PERSON] разом з його братом [PERSON] перебували на подвір`ї біля будинку 32/42 на проспекті Перемоги. На жаль, саме в цей момент на цей район був здійснений авіаційний удар, який призвів до їх трагічної загибелі. Сила удару була настільки потужною, що ідентифікувати тіла його рідних стало неможливо. Мати та брат загинули миттєво, не маючи жодного шансу на порятунок. Вибухова хвиля та осколки завдали таких значних ушкоджень, що відновити чи впізнати їхні останки виявилося неможливим. На той момент вони всі перебували в підвалі зазначеного будинку, але його мати та брат вийшли до вогнища, щоб приготувати їжу. Оскільки масовані ракетні удари не припинялися, вони вибігли з підвалу, побоюючись його обвалу. Після певного часу вони повернулися до місця їхнього будинку і побачили, що він завалений. Біля місця, де загинули мати та брат, була записка від сусідів, яку він сфотографував. У зв`язку з відсутністю екстрених служб, в тому числі медичної допомоги, він не мав можливості отримати документ встановленого зразка про смерть своєї матері та брата, з огляду на що змушений просити встановити факт смерті в судовому порядку. Заявник зазначає, що наразі він позбавлений можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті його рідних, у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують факт смерті матері та брата. Згодом його батько [PERSON] звернувся до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення щодо смерті брата, про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022052770002064 від 16.06.2022 року, правова кваліфікація - ч. 2 ст. 438 КК України. Було вирішено, що саме його батько [PERSON] звернеться до поліції, оскільки на той момент він перебував у глибокій депресії через втрату рідних та не виходив з дому і не вважав суттєвим, хто саме звернеться із заявою. На адресу електронної пошти СУ ГУНП в Донецькій області 16.05.2024 року він направив заяву з проханням надати йому копію Витягу № 12022052770002064 від 16.06.2022 року. Згідно відповіді заступника начальника СУ ГУНП в Донецькій області Лук`янчук Д. від 21.05.2024 року перевіркою встановлено, що 11.06.2022 року СВ МРУП ГУНП в Донецькій області розпочате кримінальне провадження № 12022052770002064, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, за фактом загибелі мешканців м. Маріуполя Донецької області внаслідок військової агресії, у тому числі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 16.06.2022 року Маріупольською окружною прокуратурою у кримінальному провадженні № 12022052770002065, в порядку ст. 216 КПК України, визначено підслідність за СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській обл. У зв`язку з тим, що вказане кримінальне провадження не обліковується в СВ ГУНП в Донецькій області, тому і надати Витяг з ЄРДР № 12022052770002064 від 16.06.2022 року, надати не є можливим. Після чого він звернувся до 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській обл. (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) із видачею Витягу з ЄРДР, але його звернення було залишено без уваги. Інших доказів про те, що його брат загинув, окрім як покази свідка, Витягу з ЄРДР, скріншоти з ТГ-каналів, датований 19.04.2022 року, скріншоти із інтернет-сторінки «Книга пам`яті», залишена записка від сусідів, у нього немає, про їх наявність йому невідомо, здобути їх не має можливості. Встановлення факту смерті брата і має юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, а саме Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) і отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі. Просить вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Заявник [PERSON] , [INFO] , громадянин України, народився у місті Маріуполь Донецької області, що встановлено з копії паспорта громадянина України № [NUMBER] . На підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , заявником надано: копію відповіді заступника начальника СУ ГУНП в Донецькій області Лук`янчук Д. від 21.05.2024 року, у якому зазначено, що перевіркою встановлено, що 11.06.2022 року СВ МРУП ГУНП в Донецькій області розпочате кримінальне провадження № 12022052770002064, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, за фактом загибелі мешканців м. Маріуполя Донецької області внаслідок військової агресії, у тому числі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 16.06.2022 року Маріупольською окружною прокуратурою у кримінальному провадженні № 12022052770002065, в порядку ст. 216 КПК України, визначено підслідність за СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області; копію Витягу з ЄРДР № 12022052770002064 від 13.06.2022; скріншоти із інтернет-сторінки «Книга пам`яті»; скріншоти з ТГ-каналів, датовані 19.04.2022 року; копія записки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якій вказані особи підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] [INFO] внаслідок авіаудару у м. Маріуполь, у дворі будинку [ADDRESS] . Тіла не захоронені. Заявник покликається на те, що здійснити державну реєстрацію смерті брата позбавлений можливості у встановленому законом порядку, оскільки смерть брата наступила на території м. Маріуполь Донецької області, де відбувалися бойові дії, тому отримати лікарське свідоцтво про смерть встановленого зразка є неможливим. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників. Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Є загальновідомим фактом, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який Указами Президента України неодноразово продовжено. Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією", затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, Маріупольський район є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Активні бойові дії на території Донецької області продовжуються до тепер, обстріли м. Маріуполя у березні 2022 року є загальновідомим фактом. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті померлої матері та отримання свідоцтва про смерть. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті брата на тимчасово окупованій території, що позбавляє її можливості провести державну реєстрацію смерті матері згідно вимог законодавства та отримати свідоцтво про смерть, а відтак суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved