Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд стягнути з нього на свою користь оплату додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , одноразово, в сумі 19000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За період з вересня 2022 по теперішній час позивачем самостійно понесені витрати на оплату навчання доньки в сумі 38000 грн., тому остання вважає, що відповідач повинен сплатити половину вартості витрат. Ухвалою від 26.10.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визхнає, просить суд відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1, 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.77ЦПКУкраїни, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зіст. 80 ЦПК України,достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994. Дочка сторін [PERSON] , [INFO] , навчається у Київському національному універсітеті імені Тараса Шевченка. \~Позивачкою надано платіжні інструкції, які свідчать про сплату коштів за навчання [PERSON] .. 30.03.2021 Вільнянський районний суд Запорізької області видав судовий наказ № 314/1124/21, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.03.2021 і, до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Після здобуття старшою донькою [PERSON] повноліття Позивачка змушена була повторно звертатися до суду щодо стягнення із Відповідача на її користь аліменти на утримання молодшої доньки, [PERSON] . Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.09.2023 суд вирішив стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 17.07.2023 і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , повноліття. Отже, заявлені у цій справі витрати на здобуття [PERSON] освіти у Київському національному універсітеті імені Тараса Шевченка. Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охоронудитинства»\~та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до\~ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.185СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За частиною другою\~статті 185СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз норм\~ст. 185 СК України\~вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у частині першій\~ст. 185 СК України\~та не є вичерпним. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність особливих обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов. Судом встановлено, що понесені позивачем витрати на навчання дочки викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні статті 185 СК України, а у зв`язку зі здобуттям дитиною спеціальності. Навчання дитини в коледжі/технікумі/університеті/тощо з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які у розумінн іст. 185 СК України передбачають можливість стягнення з батьків додаткових витрат. Наведеною нормою (ст. 185 СК України) не передбачено обов`язку нести додаткові витрати пов`язані зі здобуттям дитиною спеціальності. До повноліття дитини у батьків наявне зобов`язання аліментного утримання дитини, а також приймання участі у додаткових витратах, які повинні бути викликані особливими обставинами, які в даному випадку, з наведених позивачем обставиноплата за договором освітніх послуг - не є особливими у розумінні ст. 185 СК України. Відповідні правові висновки щодо застосуванняст. 185 СК України наведені в постановах ВС від 29.01.2018 у справі №622/373/16-ц; від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16-ц; від 16.10.2019 у справі № 219/1766/18, від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19; від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19; від 25.02.2020 у справі № 521/4397/17; від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed