Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з означеним позовом. Мотивує тим,\~що шлюб з відповідачем був укладений 29.07.2017 року Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] .\~Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, внаслідок чого у них виникали непорозуміння. Кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Відповідач зловживає алкоголем, після чого застосовує до позивачки фізичну силу. Почуття любові, поваги і довіри один до одного у сторін втрачені, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу сторін є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер, після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище [PERSON] . Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 30.01.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить такі задоволити, дане засідання проводити без застосування засобів звукозапису, про що подала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, згідно ст. 178 ЦПК України, не подав. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд вважає за можливе заслухати справу, на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Згідно\~ч.2\~ст.247\~ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~не\~здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що\~позовні вимоги\~є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 липня 2017 року Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.07.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області 22.02.2019 року). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя сторін не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Судом встановлено, що життя сторін не склалося, оскільки в них різні характери, через що у них виникали часті сварки, що призвели до розпаду сім`ї, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, стали чужими один одному. Втратили почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Сторонам надавався термін для можливого примирення, згідно ухвали Буського районного суду Львівської області від 26.02.2024 року, однак такий не дав позитивних результатів, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після\~розірвання\~шлюбу,\~позивачці слід\~залишити\~дошлюбне прізвище\~ « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved