Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

29 січня 2024 року представник позивача Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» Орлов С.В. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» заборгованість з оплати наданих освітніх послуг у розмірі 2651, 89 грн. (заборгованість Відповідача за освітні послуги, за Контрактом за період з 01.09.2023 по 02.10.2023); стягнути з [PERSON] на користь Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» судові витрати у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.11.2022 [PERSON] , 1979 року народження, на підставі Правил прийому до закладу вищої освіти Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», було зараховано на 1 курс факультету радіоелектроніки, комп`ютерних систем та інфокомунікацій (другий рівень вищої освіти, денна форма навчання) за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» освітньої програми «Системне програмування» та освітнього ступеня «магістр» за рахунок коштів фізичних осіб та укладено відповідний договір № 165-5/22 від 01.11.2023. Таким чином, навчання відповідача в XAI здійснювалося на умовах надання платних послуг. Згідно зі своїм статутом XAI є закладом вищої освіти, основний вид діяльності - вища освіта. XAI протягом дії контракту належним чином виконував власні зобов`язання на користь одержувача, надавав йому можливість отримувати освітні послуги на рівні державних стандартів освіти. XAI навіть в умовах війни не припиняв надання освітніх послуг. Не зважаючи на вкрай важкі наслідки російської агресії проти України, на складну ситуацію у місті Харкові, XAI весь період війни продовжував навчання студентів в дистанційному режимі (зокрема, за допомогою системи дистанційної освіти ХАІ «Ментор»): проводилися заняття за розкладом та/або в асинхронному режимі, приймались заліки та екзамени, відбувались захист кваліфікаційних робіт тощо. Не зважаючи на укладений Контракт з XAI, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати коштів за надані йому освітні послуги, що спричинило утворення заборгованості перед XAI відповідно до положень Контракту у розмірі 2651,89 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою XAI, яка додається до позову. Відповідач згідно пунктів 5.4., 5.5 Контракту повинен був сплачувати за освітні послуги на умовах попередньої оплати за визначений період навчання (щомісяця) не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна була здійснитися чергова плата. За відповідачем весь час навчання зберігалося місце в академічній групі. Кожного студента XAI було забезпечено необхідною інформацією для онлайн-доступу для отримання освітніх послуг, з урахуванням особистих обставин надавалася можливість реструктуризації платежів за Контрактом чи надання академічної відпустки тощо. Посадові особи XAI неодноразово спробували зв`язатися з одержувачем та відповідачем з пропозицією належним чином виконувати вимоги Контракту (оплачувати освітні послуги) та вимоги освітньої програми. Відомості про кожного студента відображаються у Єдиній державній електронній базі з питань освіти - ЄДЕБО (з моменту вступу до моменту відрахування), з урахуванням кожного студента заклад вищої освіти несе відповідні витрати (забезпечення приміщень, місць для навчання, обладнання, оплата праці науково-педагогічних працівників тощо). Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, можуть бути відраховані у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Згідно вимог п. 1 ч. 6 ст. 40 Закону України «Про вищу освіту», орган студентського самоврядування XAI за своїми процедурами розглянув питання можливості відрахування відповідача, після чого його було відраховано за порушення умов Контракту. Відповідача було відраховано з XAI з 02.10.2023, а контракт з ним припинено згідно з Наказом ХАІ від 05.10.2023 № 1865-уч. ХАІ, окрім спроб спілкування за допомогою телефону, направив відповідачу претензію на адресу, що вказана ним у контракті, про стягнення заборгованості за надані освітні послуги від 22.11.2023, але жодних дій щодо погашення заборгованості відповідачем зроблено не було. Згідно з пунктами 5.4-5.5 Контракту Відповідач повинен був сплатити за період з 01 вересня 2023 року по 02 жовтня 2023 року суму у розмірі 2651,89 грн., але ця сума залишилася несплаченою, тобто виникла заборгованість у вказаному розмірі. Обов`язок перед ХАІ щодо своєчасної і повної оплати за освітню послугу (п. 3.1.1 Контракту) Відповідач досі не виконав. Ухвалою суду від 30.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 12.02.2024 (а.с. 38). 14 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що 01 листопада 2022 року вступив до закладу вищої освіти Національний аерокосмічний університет імені М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на 1 курс факультету радіоелектроніки, комп`ютерних систем та інфокомунікацій (другий рівень вищої освіти, денна форма навчання) за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» освітньої програми «Системне програмування» та освітнього ступеня «магістр» за контрактом. Вказує, що за навчання сумлінно сплачував протягом першого року навчання, як вказано в довідці про стан виконання договору № 165-5/22 від 01.11.2022, яку надав позивач. Наміру отримувати освітні послуги безкоштовно не було. Зазначає, що в процесі навчання зрозумів, що дисципліни, які викладають не відповідають його побажанням до освітньої програми та ним було прийнято рішення про отримання академічної відпустки, про що було повідомлено в деканат факультету радіоелектроніки, комп`ютерних систем та інфокомунікацій (057-788-45-00) 21 серпня 2023 року. В розмові записали його дані та пообіцяли пере телефонувати з цього питання. В той же день 21 серпня 2023 року зателефонували з деканату, уточнили його прохання взяти академічну відпустку та уточнили ПІП та номер групи. Позивач вказує, що в вересні 2023 року не відвідав жодної лекції та семінару, маючи постійний контакт з куратором та викладачами, не отримав жодного зауваження стосовно його відсутності в навчальному процесі. Тобто може зробити висновок, що його побажання щодо академічної відпустки було враховане, але не доведене до кінця, або ніякого навчального процесу не було, про який пише в позові ХАІ. З огляду на вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та не стягувати судовий збір, оскільки вважає, що саме халатність та невиконання посадових обов`язків працівників деканату призвела до утворення заборгованості та витрат на позов (а.с.29-37). Позивачу було визначено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. З розписки, що міститься в матеріалах справи вбачається, що представник позивача адвокат Рязанцева О.В. ознайомилась з матеріалами справи в приміщенні суду 29.02.2024. 20.03.2024 через канцелярію суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача просила задовольнити позов в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на відзив було здано до поштового відділення 18.03.2024, тобто з пропуском встановленого судом строку. В силу ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Таким чином, законодавець розмежовує поняття строків на "встановлені законом" та "встановлені судом" та відрізняє види звернення з відповідними клопотаннями та терміном їх подання. Строк на подання відповіді на відзив встановлюється судом, отже його поновлення чинним процесуальним законом не передбачено, а положеннями ч. 2 ст. 127 ЦПК України передбачено саме продовження такого строку з врахуванням терміну подання відповідного клопотання до закінчення визначеного судом строку. З розписки, що міститься в матеріалах справи вбачається, що представник позивача адвокат Рязанцева О.В. ознайомилась з матеріалами справи в приміщенні суду 29.02.2024. 20.03.2024 через канцелярію суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача просила задовольнити позов в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на відзив було здано до поштового відділення 18.03.2024, тобто з пропуском встановленого судом строку. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. З огляду на наведене, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості у строк, встановлений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2024 року, подати відповідь на відзив або подати заяву про продовження такого строку, однак таких заяв до суду у встановленому порядку не надходило. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. За правилами частин першої та другої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, відповідь на відзив слід залишити без розгляду, оскільки остання була подана до суду поза межами встановленого строку. Представник позивача адвоката Рязанцева О.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, наполягала на задоволенні в повному обсязі, зазначила, що відповідач з письмовою заявою на ім`я декана про надання академічної відпустки не звертався, долучена до матеріалів справи переписка з даного питання з секретарем деканату не свідчить про обставини звернення з заявою у письмовому виді у передбачений положенням спосіб. Суму заборгованості за навчання відповідачем не сплачено. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що незгодний з позовними вимогами, оскільки він звертався до секретаря деканату з приводу надання йому академічної відпустки, телефонував у серпні 2023 року, а також писав у месенджер, проте у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків секретарем, йому не було її надано. З письмовою заявою про надання академічної відпустки на ім`я декана не звертався. За надання освітніх послуг суму у розмірі 2651, 89 грн. на користь позивача ним не сплачено, оскільки вважає не обґрунтоване її нарахування у зв`язку з тим, що він по телефону та у переписці повідомляв про бажання взяти академічну відпустку. Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що згідно договору про надання освітніх послуг №165-5/22 від 01.11.2022, Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та [PERSON] , уклали цей договір, згідно якого Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» надає освітні послуги за рахунок коштів Замовника [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно п. 3.1.1 Договору Замовник зобов`язаний своєчасно вносити оплату за освітню послугу у розмірах та в порядку, встановлених цим Договором. Згідно п. 3.4. Одержувач має права, передбачені ст. 62 Закону України «Про вищу освіту». Згідно п.5.2, п.5.3 договору річна вартість навчання становить: 1 курс 2022/2023 навчальний рік 29\~925, 00 грн., 2 курс 2023/2024 навчальний рік 14963, 00 грн. Загальна вартість освітньої послуги складає 44\~888, 00 грн. Відповідно до вимог п. 5.4. договору здійснення освітньої послуги проводиться виключно на умовах попередньої оплати за навчання за визначений період навчання, або за весь термін навчання. Замовник повністю вносить плату за визначений період навчання (навчальний рік, семестр, місяць) не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна здійснитися чергова плата за освітню послугу. Строки внесення плати - щомісяця, як це визначено положеннями п. 5.5. Договору. Відповідно до п.6.1. за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього Договору Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та цим Договором. Відповідно до п.7.2.3. Договір розривається, в тому числі, за порушення Замовником зазначених у Договорі строків розрахунків за освітні послуги. Згідно Наказу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 31.10.2022 №1502-уч, [PERSON] зараховано з 01.11.2022 студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальностями згідно з додатком для здобуття освітнього ступеня «магістр» (а.с.9). Згідно Наказу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 05.10.2023 №1865-уч, [PERSON] , здобувача вищої освіти 2 курсу групи 565-вМ/2, другого (магістерського) рівня вищої освіти факультету радіоелектроніки, комп`ютерних систем та інфокомунікацій за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» освітньої програми «Системне програмування», денної форми здобуття вищої освіти, який навчається за кошти фізичної особи, відраховано з 02.10.2023 за порушення умов контракту (а.с. 10). Зобов`язання за договором відповідач перед ХАІ не виконав, що підтверджується довідкою про стан виконання договору №165-5/22 від 01.11.2022, згідно з якою відповідач має заборгованість за навчання у сумі 2651,89 грн. Весь термін навчання одержувача, за який не було сплачено, ХАІ належним чином надавав можливість безперешкодно отримувати освітні послуги, тобто одержувачу надавалася можливість навчатися, отримувати освітні послуги, користуватися матеріальною базою ХАІ тощо. ХАІ направляв відповідачу на адресу, яку була вказано відповідачем, претензію про стягнення заборгованості за надані освітні послуги № 500-Пр/201:23 (а.с. 11). Жодних дій щодо погашення заборгованості відповідачем зроблено не було. Щодо зазначення відповідачем, що ним було прийнято рішення про отримання академічної відпустки, про що було повідомлено в деканат факультету радіоелектроніки, комп`ютерних систем та інфокомунікацій ( [NUMBER] ) засобами телефонного зв`язку, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на академічну відпустку або перерву в навчанні із збереженням окремих прав здобувача вищої освіти, а також на поновлення навчання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Навчання чи стажування в освітніх і наукових установах (у тому числі іноземних держав) може бути підставою для перерви у навчанні, якщо інше не передбачено міжнародними актами чи договорами між закладами вищої освіти. Порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Поновлення та переведення здобувачів вищої освіти здійснюється з урахуванням вимог до вступників на відповідні освітні програми. Положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих закладах освіти\~затверджене спільним наказом МОН та МОЗ від 06.06.1996 р. №\~191/153, втратило чинність згідно з спільним наказом МОН і МОЗ від 13.02.2018 № 145/250 Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України від 06 червня 1996 року № 191/153. Наразі, центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки не затверджено положення про порядок надання академічної відпустки у вищих навчальних закладах. Натомість, 05 квітня 2023 року наказом Міністерства освіти і науки № 394, затверджено положення про переривання навчання здобувачами професійної (професійної-технічної) освіти та надання їм академічної відпустки в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану (особливий період) (далі - Положення). Відповідно до ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). В даному випадку суд вважає за можливе застосувати норми вищевказаного положення від 05 квітня 2023 року за аналогією. Відповідно до п.3 вказаного Положення академічна відпустка - перерва у навчанні у зв`язку з обставинами, що унеможливлюють виконання здобувачами професійної (професійно-технічної) освіти робочих навчальних планів і програм з передбачених цим Положенням підстав. Відповідно до п. 4 6 Положення здобувачам професійної (професійно-технічної) освіти надається академічна відпустка у зв`язку з: сімейними обставинами; перебуванням за кордоном; перебуванням на територіях, де ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані. Академвідпустка надається на підставі власної заяви (його батьків та/або законних представників) (далі - заява). Заява подається особисто, електронними засобами зв`язку чи у будь-який інший спосіб. Здобувачі професійної (професійно-технічної) освіти, яким надано академічну відпустку, не відраховуються із закладу професійної (професійно-технічної) освіти. Надання академічної відпустки оформлюється відповідним наказом керівника закладу професійної (професійно-технічної) освіти із зазначенням підстави надання академічної відпустки та її строків. Крім того, згідно Положення про академічні відпустки та повторне навчання студентів в Національному аерокосмічному університеті ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», затвердженого Вченою радою Національного аерокосмічного університетуім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут`протокол № 1 від 26 вересня 2012 року, що розміщено на офіційному веб-сайті університету в розділі нормативні документи ХАІ, Положення, які регулюють порядок здійснення освітнього процесу, академічна відпустка - це перерва в навчанні, право на яку студент отримує у зв`язку із обставинами, які унеможливлюють виконання навчального плану (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, навчанням чи стажуванням в освітніх і наукових установах іноземних держав тощо), з медичної точки зору - у випадку зниження працездатності внаслідок порушень функцій організму, які зумовлені гострими захворюваннями, що потребують тривалого відновлювального лікування, загостреннями хронічних захворювань або частими захворюваннями (понад один місяць за семестр); анатомічними дефектами, які не дають змоги провести відновлювальне лікування під час навчання; нещасний випадок. Надання академічної відпустки студентам оформлюється наказом ректора університету із зазначенням підстави надання відпустки та ії термінів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з письмовою заявою про надання академічної відпустки до керівництва університету не звертався, посилання на телефонні розмови з працівником деканату щодо умов надання академічної відпустки не є належним доказом саме звернення з відповідною заявою, оскільки як вбачається з телефонної розмови йшлося саме про уточнення умов надання такої відпустки. Окрім того, секретар деканату не є особою, уповноваженою на прийняття рішення про надання академічної відпустки. Також [PERSON] не звертався з заявою про видачу йому копії наказу про надання академічної відпустки. З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи [PERSON] необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання учбового плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно зіст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зіст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором про надання освітніх послуг підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, окрім іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» у повному обсязі, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору, стягнувши їх з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved