Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 26.12.2023 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернувся адвокат Чорний О.В. з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" на користь [PERSON] суму матеріальних збитків, заподіяних у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 55651,49 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 10.01.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін. 26.01.2024 року від ТОВ "ІНФОКС" судом отримано відзив на позовну заяву. 31.01.2024 року адвокат Смолка О.В. подав до суду відповідь на відзив. 23.02.2024 року від ТОВ "ІНФОКС" до суду надійшла заява, в якій викладені письмові пояснення. Третя особа ТОВ "СК "КРЕДО" 29.01.2024 року отримало копію ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, правом на подання письмових пояснень або інших заяв щодо суті спору не скористалось. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 02.06.2023 року о 9.30 за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 63, водій [PERSON] , керуючи т/з ГАЗ 5201, н/з [NUMBER] , скоїв зіткнення з т/з BMW750, н/з [NUMBER] , власником якого є потерпіла особа - [PERSON] та в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому ТОВ "ІНФОКС" як правонаступник КП "ОДЕСВОДОКАНАЛ" є власником т/з ГАЗ 5201, н/з [NUMBER] . Третя особа ТДВ СК "Кредо" як страховик вказаного т/з здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 74178,21 грн., проте фактична вартість ремонтних робіт (відновлювального ремонту) складає 129700,00 грн. Також згідно з висновком експерта вартість відновлювального ремонту визначається рівною 196176,58 грн. Отже [PERSON] фактично поніс більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримане страхове відшкодування. Оскільки ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" є особою, відповідальною за відшкодування збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки, яким вона володіє на праві власності, позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. У відзиві на позовну заяву представник ТОВ "ІНФОКС" посилається на те, що Філія у повному обсязі не погоджується зі змістом заявлених позовних вимог, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача вважає, що позивачем не доведено, що у даному випадку розмір завданої йому шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, тому законних підстав для покладання відповідальності на відповідача, ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», не має. Відповідачем не порушені права позивача й у відповідності до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України це право не підлягає судовому захисту. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] посилається на те, що підлягає стягненню з винуватця ДТП вартість виконаних ремонтних робіт із відновлення автомобіля (без урахування зносу замінених деталей) зменшена на суму виплаченого страхового відшкодування (з урахуванням зносу замінених деталей). В письмових поясненнях ТОВ "ІНФОКС" звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості проведення ремонту без заміни пошкоджених деталей на нові, а також доказів того, що деталі, які підлягали заміні, зняті з виробництва. Також представник відповідача посилається на те, що позивач не надав пояснень про те, де знаходяться замінені деталі, стан замінених деталей та їх залишкову вартість. Отже, позивачем в порушення вказаних норм, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування викладеного у відзиві. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 02.06.2023 року о 09:30 годині, за адресою: [ADDRESS] , водій [PERSON] , керуючи т/з ГАЗ 5201, н/з [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з т/з BMW750, н/з [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку по суміжній смузі, а саме ліворуч від нього. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. від 14.07.2023 року визнано [PERSON] , [INFO] , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. З відповіді ТСЦ МВС №5141 від 03.11.2023 року №31/15/5141-65аз вбачається, що зареєстрованим власником т/з ГАЗ 5201, н/з [NUMBER] є КП "Одесводоканал". Стороною відповідача не оспорюється факт того, що правонаступником КП "Одесводоканал" є ТОВ "ІНФОКС". Згідно з страховим полісом № 212885740 від 11 січня 2023 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ГАЗ 5201, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , внаслідок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого автомобіля, відповідача, ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», була застрахована у ТДВ СК «Кредо», ліміт відповідальності страховика становить 160000 грн. 01.09.2023 року ТДВ СК "Кредо" страховим актом №3010222-1 було визнано настання цівільно-правової відповідальності водія забезпеченого т/з - ГАЗ 5201, н/з [NUMBER] , BMW750, н/з [NUMBER] , які сталися 02.06.2023 року, страховим випадком, передбаченим Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Полісом, і виплачене страхове відшкодування у розмірі 74178,21 грн., про що суду надані відповідні письмові докази. Судом досліджено Висновок експерта №105-23 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу BMW 750 LI, реєстраційний номер [NUMBER] , складений судовим експертом Крутих Є.О. 14.06.2023 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW 750 LI, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що відбулася 02.06.2023 року, визначається рівною 84742,18 грн. При цьому в тексті вказаного висновку зазначається, що результати проведеного дослідження дозволяють зробити висновок про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 750 LI, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 02.06.2023 року, визначається рівною 196176,58 грн. Суду надано копії платіжних інструкцій про оплату позивачем ФОП [PERSON] за відновлення стану авто та комісія на загальну суму 129700,00 грн., а також Акт №272 виконаних робіт від 04.12.2023 року, складений замовником [PERSON] та виконавцем ФОП Кондрахіним М.М. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що внаслідок ДТП, спричиненої водієм автомобіля, що є власністю відповідача ТОВ "Інфокс", позивачу [PERSON] було завдано матеріальної шкоди. При цьому ТДВ "СК "КРЕДО" як страховик цивільно-правової відповідальності водія автомобіля ГАЗ 5201, н/з [NUMBER] , що належить ТОВ "Інфокс", здійснило виплату страхового відшкодування на суму 74178,21 грн. в той час, як страховий ліміт за полісом ОСЦПВВНТЗ становить 160000 грн. З матеріалів справи вбачається, що фактично позивач [PERSON] на відновлення свого транспортного засобу поніс витрати на суму 129700,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19)). Отже, враховуючи, що в даному випадку розмір завданих збитків не перевищує ліміт відповідальності страховика, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача [PERSON] до відповідач ТОВ "ІНФОКС" про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача по справі, на час ДТП була застрахована у ТДВ "СК "КРЕДО", а розмір завданої позивачу шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, який визначений в розмірі 160000,00 грн., та тільки у разі недостатності ліміту відшкодування страхового відшкодування позивач набуває право на звернення з позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди до відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed