Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

[PERSON] (позивач) подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТзОВ «ФК «Кредит Капітал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міолан» (далі - ТзОВ «Міолан») в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, що вчинений 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за № 33608 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», як правонаступника, заборгованості у загальному розмірі 19193,96 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову позивач покликається на те, що 29.09.2020 позивач відвідав веб сторінку https://miloan.ua// (ТзОВ «Мілоан») та подав заяву на отримання позики в розмірі 4 000,00 грн. строком на 15 днів, до 14.10.2020, зі сплатою відсотків в розмірі 1 800,00 грн, комісії за надання кредиту в розмірі 1 160,00 грн., а загальна вартість кредиту складає 6 960,00 грн. Кредитний договір №2465251 від 29.09.2020, не посвідчувався нотаріально та не приймалися для виконання зобов`язання щодо сплати відсотків за межами строку дії договору, комісії та штрафних санкцій. 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №33608, про стягнення з позивача, який є боржником за кредитним договором №2465251 від 29.09.2020, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого за договором відступлення права вимоги №57-МЛ від 24.12.2020 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості в розмірі 19 193,96 гривень. Зазначає, що жодних претензій ні зі сторони ТзОВ «Мілоан», а ні ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу позивача не надходило, а про наявність заборгованості перед ТзОВ «ФК «Кредит капітал» стало відомо після списання 29.02.2024 з банківського рахунку у АТ «Райффайзен Банк» UA303229040000000262042229890 приватним виконавцем Канцедал О.О. грошових коштів в розмірі 7 016,44 грн. 20.03.2024 на електронну адресу позивача надійшла Ухвала Франківського районного суду м. Львова від 13.03.2024 по справі №465/1903/24, якою за результатами розгляду заяви позивача вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №33608 від 18.03.2021. Повідомляє, що сумою заборгованості за кредитним договором не згідний. Вважає, що виконавчий напис №33608 виданий 18.03.2021 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням постанови КМ України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» за неналежними документами, поданими відповідачем та ст.88 Закону України «Про нотаріат» щодо встановлення безспірної заборгованості позивача та відповідача. Ухвалою суду від 13.03.2024 заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №33608 від 18.03.2021 до набрання законної сили остаточного рішення у цивільній справі. Ухвалою суду від 04.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову у повному обсязі, , проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав, правом на подання відзиву не скористався. Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. та ТзОВ «Міолан» у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені в належний спосіб, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали, правом на подання пояснень не скористалися. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович у судове засідання не з`явився, скероване на його адресу рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою». За умовами частини 4 статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. У постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за не надіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Оскільки судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи і створено умови для реалізації принципу змагальності сторін, суд дійшов висновку про розгляд справи у його відсутності. Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247\~ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Судом встановлено, що 29.09.2020 між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №2465251, відповідно до умов якого, сума кредиту ставила 4\~000 грн., строк кредиту 15 днів з 29.09.2020, дата повернення 14.10.2020. З графіку розрахунків видно, що орієнтовна загальна вартість кредитку кредиту складає 6960,00 грн. Виконавчим написом,\~вчиненим 18.03.2021\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №33608, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №2465251 від 29.09.2020, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №57-МЛ від 24.12.2020 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.12.2020 по 27.02.2021. Сума заборгованості становить 18 263,96 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 19 193,96 грн. Постановами приватного виконавця Канцедала О.О. від 16.06.2021 відкрито виконавче провадження №65810609 за заявою представника за довіреністю ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Донець В.В. про примусове виконання. 22.03.2024 зупинено ВП на підставі ухвали Франківського районного суду м.Львова, що підтверджується витягом про інформацію про виконавче провадження від 25.03.2024. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та незгоди позивача з такими діями. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-XII), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік). Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №3425-XII порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Нормою статті 87 Закону №3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону №3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 розділу «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім цього, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №33608, у якому запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №2465251 від 29.09.2020, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №57-МЛ від 24.12.2020 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.12.2020 по 27.02.2021. Сума заборгованості становить 18 263,96 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 19 193,96 грн. 16.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження №65810609 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису. 22.03.2024 зупинено виконання виконавчого напису. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на: вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням діючого законодавства; не отримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги; неотримання ним від стягувача письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; відсутність безспірності заборгованості та не вжиття нотаріусом всіх заходів для перевірки цих обставини. Стороною відповідача не наведено жодних аргументів та не надано жодного доказу в обґрунтування визнання чи невизнання позову. Суд звертає увагу на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 18.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У оскаржуваному виконавчому написі приватний нотаріус як на одну з підстав його вчинення покликається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд зазначає, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування аргументів позивача та підтвердження своїх аргументів. Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами саме нотаріально посвідченого кредитного договору, який у подальшому був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, таким чином порушено порядок вчинення виконавчого напису. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом у постановах від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), 15.03.2020 у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), 21.10.2020 у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку і іншим аргументам, наведеним стороною позивача. Аргументи позивача щодо неотримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги не мають юридичного значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У цьому разі новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. На підтвердження аргументів щодо небезспірності суми заборгованості позивачкою не надано жодного належного і допустимого доказу, а також не надано мотивованого розрахунку суми заборгованості, відмінної від тієї, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом. Водночас, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 в справі №305/2082/14(провадження№ 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зауважує, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. У нотаріальному процесі, який пов`язаний із вчиненням виконавчого напису нотаріусом, боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором. Процедура стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 в справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що навіть за відсутності доказів небезпірності заборгованості, яка пропонується до стягнення з позивача на користь відповідача за виконавчим написом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1073,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей статті 18 Цивільного кодексу України, статей 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved