Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 червня 1994 року між сторонами було укладено шлюб, місце реєстрації якого с. Кальне Козівського району Тернопільської області , про що складено актовий запис № 4 та видано свідоцтво про укладення шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Шлюб існує лише формально, спроби примирення між сторонами не принесли результату. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/8111/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] , адвокат Тришак О. Г. у судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву, у якій просив справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 04 червня 1994 року сторони зареєстрували шлюб с. Кальне Козівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 червня 1994 року. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей немає. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved