Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

29 травня 2024 року\~\~позивачка звернулася\~\~до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона, [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 01.04.1197 р. на праві приватної спільної часткової власності є власником 35/100 частки житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] (а з 14.09.2015 року за рішенням виконкому Мар`янівської сільради [ADDRESS] . Маючи намір заповісти своє нерухоме майно доньці, позивачка спочатку звернулася до відділу ЦНАП Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області для отримання відомостей про стан обтяжень нерухомого майна. Таким чином їй стало відомо про, що на її частку будинку [ADDRESS] накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за №339161717 від 14.07.2023 року, на частку 35/100 будинку [ADDRESS] накладено арешт : 1)Овідіопольським районним судом Одеської області на підставі ухвали, б\\н, 23.04.2002р. 2)Овідіопольським РВ ДВС управління юстиції Одеської області на підставі постанови, б\\н, 01.08.2003р. Відповідно до отриманої інформації позивачка вернулася із заявою до Одеського державного нотаріального архіву для отримання матеріалів архівного фонду Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області, якою було зареєстровано обтяження на її майно. Відповідно до її звернення Одеський державний нотаріальний архів надав відповідь № 1844/01-18 від 28.07.2023 р. та надав копії документів, на підставі яких було накладено арешт на її частку будинка [ADDRESS] , а саме: - копію Ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.04.2002 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення боргу в сумі 2650 грн. - копію Постанови Овідіопольського РВ ДВС управління юстиції Одеської області від 01.03.2003р., винесеної на підставі виконання виконавчого листа № 2-541, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 2701 грн. Щодо розгляду справи № 2-541 Овідіопольським районним судом Одеської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 2701 грн їй було відомо про рішення суду. В той період часу позивачка працювала в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради» ЄДРПОУ 019882212, тому з її заробітної плати щомісяця з січня 2004 року по червень 2007 року відраховувалися 20% доходу в рамках виконавчого провадження. На підтвердження додаю копію довідки, складеної головним бухгалтером КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради» від 12.07.2019 р. № 119. Відповідно до даної довідки загальна сума відрахувань з моєї заробітної плати склала 2909,11 грн. Це означає, що позивачка повністю погасила заборгованість перед [PERSON] , адже виконавче провадження будо відкрито на суму 2701 грн. Дану довідку КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради» від 12.07.2019 р. № 119 позивачка подала до Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області 16.07.2019 року, та просила надати їй підтвердження, що виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 2701 грн. дійсно закрито. Але 01.08.2019 року позивачка отримала відповідь від начальника Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області № 40-18113, з якої їй повідомлено, що у відділі відсутні відкриті або закриті виконавчі провадження у відношення неї, [PERSON] . Також повідомлено, що було накладено арешт на її житловий будинок. Однак детальну інформацію надати Овідіопольський РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області надати їй не має можливості, так як матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання. Отримавши дану відповідь з Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області позивачка вирішила так як нею було сплачено борг, тому і не має бути ніяких більше обтяжень, тим більше з її заробітної плати з червня 2007 року більш ніяких відрахувань не здійснялося. Таким чином, позивачка не має змоги реалізувати своє право на вільне здійснення користування та розпорядження своїм майном, оскільки на нього накладений арешт, який не можливо зняти в позасудовому порядку, тому вона змушена була звертатися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду клопотання, яким повідомила, що свій позов підтримує та просить про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України: кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України: способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: … 3) припинення дії, яка порушує право… Згідно\~ст. 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України,\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України: власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як судом встановлено, позивачка по справі, [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 01.04.1197 р. на праві приватної спільної часткової власності є власником 35/100 частки житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] (а з 14.09.2015 року за рішенням [ADDRESS] . Маючи намір заповісти своє нерухоме майно доньці, позивачка спочатку звернулася до відділу ЦНАП Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області для отримання відомостей про стан обтяжень нерухомого майна. Таким чином їй стало відомо про, що на її частку будинку [ADDRESS] накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за №339161717 від 14.07.2023 року, на частку 35/100 будинку [ADDRESS] накладено арешт : 1)Овідіопольським районним судом Одеської області на підставі ухвали, б\\н, 23.04.2002р. 2)Овідіопольським РВ ДВС управління юстиції Одеської області на підставі постанови, б\\н, 01.08.2003р. Відповідно до отриманої інформації позивачка вернулася із заявою до Одеського державного нотаріального архіву для отримання матеріалів архівного фонду Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області, якою було зареєстровано обтяження на її майно. Відповідно до її звернення Одеський державний нотаріальний архів надав відповідь № 1844/01-18 від 28.07.2023 р. та надав копії документів, на підставі яких було накладено арешт на її частку будинка [ADDRESS] , а саме: - копію Ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.04.2002 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення боргу в сумі 2650 грн. - копію Постанови Овідіопольського РВ ДВС управління юстиції Одеської області від 01.03.2003р., винесеної на підставі виконання виконавчого листа № 2-541, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 2701 грн. Щодо розгляду справи № 2-541 Овідіопольським районним судом Одеської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 2701 грн їй було відомо про рішення суду. В той період часу позивачка працювала в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради» ЄДРПОУ 019882212, тому з її заробітної плати щомісяця з січня 2004 року по червень 2007 року відраховувалися 20% доходу в рамках виконавчого провадження. На підтвердження додаю копію довідки, складеної головним бухгалтером КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради» від 12.07.2019 р. № 119. Відповідно до даної довідки загальна сума відрахувань з моєї заробітної плати склала 2909,11 грн. Це означає, що позивачка повністю погасила заборгованість перед [PERSON] , адже виконавче провадження будо відкрито на суму 2701 грн. Дану довідку КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради» від 12.07.2019 р. № 119 позивачка подала до Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області 16.07.2019 року, та просила надати їй підтвердження, що виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 2701 грн. дійсно закрито. Але 01.08.2019 року позивачка отримала відповідь від начальника Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області № 40-18113, з якої їй повідомлено, що у відділі відсутні відкриті або закриті виконавчі провадження у відношення неї, [PERSON] . Також повідомлено, що було накладено арешт на її житловий будинок. Однак детальну інформацію надати Овідіопольський РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області надати їй не має можливості, так як матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, щодо вимоги про зняття арешту накладеного постановою Овідіопольського РВ ДВС управління юстиції Одеської області на підставі постанови б\\н від 01.08.2003р. на 35/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 01.04.1197 р., суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернулась із позовом за захистом свого порушеного права, її право підлягає захисту відповідно до ст.16 ЦК України, тому суд задовольняє позов в повному обсязі. Щодо вимоги про зняття арешту накладеного ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області б\\н від 23.04.2002р. на 35/100 частини житлового будинку [ADDRESS] ., який належить позивачці, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 01.04.1197 р., суд повідомляє наступне, оскільки Овідіопольським районним судом Одеської області на підставі ухвали, б\\н, 23.04.2002р. накладений арешт на будинок, то [PERSON] повинна звернутися до суду з відповідною заявою про скасування заходів забезпечення позову, а тому в частині цієї вимоги слід відмовити . Такими чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial