Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі рішення виконкому Малиновської районної ради народних депутатів № 465 від 07.07.1995 року їй та відповідачам надано у найм та користування квартиру під [ADDRESS] , на її ім?я був відкритий особовий рахунок. Ці обставини підтверджуються копією розпорядження № 259 від 11.07.1995 року ЖЕО виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів. Зазначає, що відповідачі постійно в квартирі не проживають тривалий час. [PERSON] , забравши усі свої речі виїхав з квартири 2020 року до Польщі, а сім?я її брата [PERSON] , забравши усі свої речі, виїхала з квартири 2010 року. Теперішнє місце знаходження відповідачів їй не відоме. Таким чином, відповідачі тривалий час в квартирі не проживають, хоча залишаються бути зареєстрованими в ній. Стверджує, що реєстрація місця проживання відповідачів у вказаному житлі створює для неї додаткові зобов?язання, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати, пов?язані зі сплатою комунальних послуг, які нараховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб, також реєстрація відповідачів в квартирі створює для неї перешкоди з питання отримання житлових соціальних пільг, оскільки в їх розрахунку визначається сукупний дохід та кількість усіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою. Зазначає, що має статус інваліда 3-ї групи з дитинства по слуху довічно, а також в даний час її доходи складає виключно пенсія, яка не покриває всіх витрат на проживання, лікування та сплату комунальних послуг. Через це виникла заборгованість по сплаті комунальних послуг. Відповідні обставили слугували підставою звернення до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялися заздалегідь належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилися, повідомлялася заздалегідь. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідачів, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову\~виходячи з наступного. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Малиновської районної ради народних депутатів №465 від 07.07.1995 року позивачу та відповідачам надано у найм та користування квартиру під [ADDRESS] , на ім?я [PERSON] був відкритий особовий рахунок. (а.с. 38-40) Також в матеріалах справи є копія розпорядження №259 від 11.07.1995 року ЖЕО виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів, в якому зазначено, що пропонується відкрити особовий рахунок на [PERSON] та зазначено склад сім`ї 5 чоловік, а саме: вона, син [PERSON] , брат - [PERSON] , жінка брата - [PERSON] , племінник - [PERSON] . (а.с. 10) Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат площею 31,8 кв.м, загальною площею 49,5 кв.м., що підтверджується Технічним паспортом від 16.12.2021 року, виготовленим КП «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» Одеської міської ради. (а.с. 11-12) Відповідно до Довідки № М1-25961-ю/о від 06.02.2024р., виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, вбачається що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . (а.с. 52) Відповідно до Довідки № М1-25807-ю/о від 06.02.2024р., виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, вбачається що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . (а.с. 53) Відповідно до Довідки № М1-25906-ю/о від 06.02.2024р., виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, вбачається що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] . (а.с. 54) Відповідно до Довідки № М1-26789-ю/о від 07.02.2024р., виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, вбачається що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . (а.с. 55) Згідно ст. 64 ЖК України наймач та члени його сім?ї зобов?язані нести всі обов?язки, пов?язані з договором найму житлового приміщення. Відповідно до ст. ст. 66,67 ЖК України члени сім?ї наймача повинні сплачувати за користування житловою площею, комунальні та інші послуги. Відповідно до ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача, або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ст. 71 ЖК України. Відповідачі, не проживають за вказаною адресою уже тривалий час, тобто їх відсутність не пов`язана з випадками, передбаченими ст. 71 ЖК України, які дають право на проживання у разі відсутності в місці проживання понад 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6- 2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 753/481/15-ц (провадження № 6- ІЗПЗцсІб), від 09 жовтня 2019 року у справі № 695/2427/16-ц, (провадження № 61- 29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц (провадження № 61- 17372св 18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь- який час. Факт не проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] засвідчують відповідні акти: від 19.05.2023 року та від 21.11.2023 року, складені сусідами - жителями цього будинку, підписи яких засвідчені начальником дільниці «Керуючої компанії «Сервіс Плюс» належним чином. (а.с. 17,18) Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої він вселився, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені, на користування житлом. Крім того, зі змісту постанови Верховного суду України від 16.01.2012р. вбачається, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим\~приміщенням відповідно до норм\~житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК УРСР, ст.405). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою та про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки відповідачі не проживають у спірній квартирі уже тривалий час, комунальні платежі за квартиру не сплачують, квартирою не цікавляться, то суд вважає, що вони втратили інтерес до спірної квартири. Отже, відповідачі втратили право користування квартирою [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідачі втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , оскільки не проживають у ній протягом тривалого часу, а саме сім`я брата [PERSON] з 2010 року, син [PERSON] з 2020 року, а своєю реєстрацією у зазначеній квартирі, обмежують права позивача, оскільки останній повинен сплачувати за них комунальні послуги. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкоду користуванні власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року по справі №212/6724/17 (пр. №61-40291св18). Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення\~статті 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Зі змісту\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~вбачається, що підставою для зняття з реєстрації є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є підставою для зняття даної особи з реєстрації. Крім того, відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідачами до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядився на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.76,77ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 1073,60 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду у повному обсязі (а.с. 6). На підставі ст. ст.\~317,\~386,\~391, 405 ЦК України, ст. ст.\~12,\~13,\~95,\~263-265,\~268, 280-283, 354, 355\~\~ЦПК України,\~суд

Outcome: approved