Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись у його обґрунтування на те, що 6 серпня 2022 року об 11 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Старовокзальна 10 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ГАЗ» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , якого постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого рогу від 31.08.2022 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до відповідальності. При цьому в результаті ДТП автомобіль «LANOS» н/з [NUMBER] отримав пошкодження, через що його власник, [PERSON] , зазнала матеріальних збитків. На час скоєння ДТП транспортний засіб «ГАЗ» н/з [NUMBER] , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі, внаслідок чого відповідно до пп. А п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодував [PERSON] , транспортний засіб якої, «LANOS» н/з [NUMBER] , на час ДТП був забезпечений полісом № 208826169, у зв`язку з настанням даної ДТП за зверненням потерпілої особи в сумі 12243,68 грн., які були оцінені суб`єктом оціночної діяльності, яким була визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] , витрати на оцінку якої МТСБУ склали 1482,95 грн. Таким чином на підставі ст. 1191 ЦК та пп. 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону в МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, просив суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 12243,68 грн., витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 1482,95 грн. та судові витрати в сумі 3028 грн. Ухвалою суду від 2 травня 2024 року [PERSON] , як інший учасник ДТП, що мала місце 6 серпня 2022 року, була залучена до участі у справі в якості 3-ї особи. Представник позивача, [PERSON] , у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, який клопотав перед судом про розгляд справи без виклику сторін та без участі представника МТСБУ. В судовому засіданні, не погоджуючись із поданим до нього позовом, відповідач, [PERSON] , вказував, що він дійсно був визнаний винним у ДТП, що мала місце 6 серпня 2022 року за участі його автомобіля «ГАЗ» н/з [NUMBER] , який не був застрахований. Натомість, він повністю сплатив потерпілій [PERSON] ремонт належного їй автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] , який постраждав у ДТП 6 серпня 2022 року, в сумі 30000 грн. ще 31 серпня 2022 року. Таким чином вважав, що дії [PERSON] є недобросовісними, оскільки вона, отримавши грошове відшкодування в сумі 30000 грн. від [PERSON] в подальшому також звернулась до МТСБУ, яке їй виплатило страхові платежі. Таким чином, оскільки він вже відшкодував повністю відновлення автомобіля [PERSON] , «LANOS» н/з [NUMBER] , тому просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась повторно за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не надавши ані заяв по суті справи, ані жодних клопотань. Суд вказує, що за ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому в даному випадку підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 2 ст. 223 ЦПК, в суду відсутні. Таким чином суд, вирішивши справу за відсутності осіб, які не з`явились, дослідивши письмові матеріали, вважає поданий МТСБУ позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Суд встановив, що відповідно до постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2022 р. по справі № 216/2986/22, яка набула чинності, вбачається, що [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП. При цьому в даній постанові Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2022 р. суд встановив, що 6 серпня 2022 року об 11-50 год. в м. Кривий Ріг по вул. Старовокзальній 10 водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ГАЗ» н/з [NUMBER] , порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем ЗАЗ 110557 н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який по інерції продовжив рух та здійснив наїзд на автомобіль «LANOS» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження із завданням майнових збитків. На підставі змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вона ухвалена, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, є такими що не потребують доказування факт наявності провини [PERSON] у спричинені ним ДТП, яка сталась 6 серпня 2022 року між автомобілями «ГАЗ» н/з [NUMBER] та «LANOS» н/з [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Спеціальний Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. На підставі ст. 5 Спеціального Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Спеціального Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 6 Спеціального Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За п. 1.3 ст. 1 Спеціального Закону потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Спеціального Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно із п. 1.4 ст. 1 Спеціального Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах. За п. 9.1 ст. 9 Спеціального Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. На підставі ст. 29 Спеціального Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно із пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Спеціального Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( [NUMBER] ) вбачається, що власником автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] є [PERSON] . З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-208826169 від 02.05.2022 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] відносно автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС». У свою чергу транспортний засіб «ГАЗ» н/з [NUMBER] на момент ДТП, що мала місце 6 серпня 2022 року, не був застрахований, оскільки застрахований був лише причеп ЗАЗ 8101 Степок н/з [NUMBER] . За заявою від 16.09.2022 року [PERSON] про виплату їй страхового відшкодування внаслідок ДТП, яке мало місце 6 серпня 2022 року, де вона вказувала, що взаємні рахунки не проводились між нею та винуватцем ДТП, а також на підставі наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду [PERSON] відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно із довідкою про розмір відшкодування шкоди від 24.10.2022 року вбачається, що позивачем було сплачено третій особі страхові виплати в сумі 12243,68 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 25.10.2022 року, замість винуватця ДТП, [PERSON] , водія автомобіля «ГАЗ» н/з [NUMBER] , який не був застрахований. Згідно із звітом суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] від 14.09.2022 року № 081/МЗ-22 вбачається, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] становить 24487,37 грн. без ПДВ. При цьому витрати МТСБУ на проведення оцінки відновлюваного ремонту автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] в сумі 1482,95 грн. підтверджуються дорученням МТСБУ, актом виконаних робіт від 14.09.2022 року, рахунком № 85692 та платіжною інструкцією від 22.09.2022 року. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Спеціального Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Суд, натомість, також встановив, що на підставі товарного чеку від 31.08.2022 року ФОП [PERSON] та чеку АТ «КБ «Приватбанк» від 31 серпня 2022 року вбачається, що [PERSON] сплатив [PERSON] ремонт належного їй автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] в розмірі 30000 грн. В цьому сенсі суд зазначає, що на підставі пп. «г» п. 35.1 ст. 35 Спеціального Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, у якій, зокрема, має міститися інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих. На підставі пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Спеціального Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Також суд зазначає, що згідно із п. 4 ч. 2 ст. 104 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат є, зокрема, одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх заподіяла. Якщо збиток відшкодований частково, страхова виплата здійснюється з вирахуванням суми, отриманої від зазначеної особи як відшкодування збитків. Таким чином на підставі встановлених обставин справи вбачається, що [PERSON] , отримавши від [PERSON] , як винуватця ДТП, в рахунок відшкодування пошкодженого автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] суму в розмірі 30000 грн. за ремонт такого автомобіля, свідомо подала на підставі ст. 41 Спеціального Закону до МТСБУ заяву про виплату їй страхового відшкодування, хоча повинна була вказати у такій заяві про те, що вже отримала від винуватця ДТП 30000 грн. за ремонт належного їй автомобіля, чого вона не зробила. Отже, в разі повідомлення [PERSON] МТСБУ про факт отримання нею від [PERSON] відшкодування на ремонт належного їй автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] в сумі 30000 грн., то на підставі пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Спеціального Закону та п. 4 ч. 2 ст. 104 Закону України «Про страхування» МТСБУ мав підстави для відмови їй у здійсненні страхового відшкодування через невиконання нею обов`язків, визначених Спеціальним Законом, внаслідок одержання [PERSON] відшкодування збитків від особи, яка їх заподіяла, тобто від [PERSON] , оскільки оцінена суб`єктом оціночної діяльності 14.09.2022 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] не перевищувала розмір отриманого [PERSON] від відповідача відшкодування збитків внаслідок ДТП, що мала місце 6 серпня 2022 року. На підставі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, виходячи з викладеного обґрунтування, суд дійшов переконання, що у задоволенні позову МТСБУ до [PERSON] слід відмовити, оскільки відповідач добросовісно виконав свій обов`язок, передбачений ст. 1166, 1187, 1188 ЦК, здійснивши на користь [PERSON] відшкодування шкоди, спричиненої ним внаслідок ДТП, як її винуватець. При цьому за встановленими обставинами справи відповідно до положень ст. 1212-1215 ЦК України МТСБУ не позбавлено права вимагати у [PERSON] , враховуючи недобросовісність з боку останньої, як набувача страхового відшкодування від МТСБУ, повернути суму отриманої нею регламентної виплати. Так за ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином на підставі наведених правових норм та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач не повинен сплачувати на користь позивача заявлену в позові суму витрат за регламентною виплатою, оскільки [PERSON] здійснив повну оплату [PERSON] за відновлювальний ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля 3-ї особи, що мало місце 6 серпня 2022 року, а саме: «LANOS» н/з [NUMBER] , на суму в розмірі 30000 грн., внаслідок чого у задоволені вимог МТСБУ до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат на регламентну виплату в сумі 12243,68 грн., а також на оплату оцінки пошкодженого автомобіля «LANOS» н/з [NUMBER] в сумі 1482,95 грн. та судового збору в сумі 3028 грн. слід відмовити.

Outcome: dismissed