Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У квітні 2024 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив прийняти рішення про розкриття Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (ЄДРПОУ 14305909) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо ПП-ФО [PERSON] (п.н. [NUMBER] ), а саме інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 31.10.2019 року по дату винесення рішення на розрахунковому рахунку № [NUMBER] в КРД АТ «Райффайзен Банк», що знаходиться за адресою: вул. Пирогова, 7-7Б, м. Київ, 01030, МФО 300335 із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з метою використання при проведенні перевірки. Мотивуючи подану заяву представник вказує, з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, виникла необхідність у направленні заяви до суду для отримання рішення про надання банківськими установами інформації про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів по вищевказаним розрахунковим рахункам підприємця. Ухвалою судді від 24.04.2024 у справі відкрито провадження. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заінтересована особа ФОП [PERSON] також не з`явилася у судове засідання, про яке повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви з процесуальних питань не надходили. За приписами частини 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судовим розглядом встановлено, що на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області перебуває платник податків фізична особа [PERSON] (далі ПП ФО [PERSON] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . ПП-ФО [PERSON] у відповідності до діючого законодавства взято на облік у податкових органах 31.10.2019. ПП-ФО [PERSON] має розрахункові рахунки в Київській регіональній дирекції ФОП [PERSON] у відповідності до діючого законодавства взято на облік у податкових органах [INFO] . Відповідно до пунктів 16.1.2, 16.1.3 ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Статтею 61 Податкового кодексу України визначено поняття функції податкового контролю у діяльності органів ДПС, а саме зазначено, що це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, шо забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Підпунктом 62.1.3 ст. 62 Податкового кодексу України визначено одним із способів податкового контролю - проведення перевірок та звірок відповідно до вимог Податкового кодексу України, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. До ГУ ДПС у Чернігівській області надійшли відомості із Єдиного державного реєстру щодо припинення підприємницької діяльності ПП-ФО [PERSON] , що відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. З метою проведення відповідних заходів, на підставі ст. ст. 20, пп. 78,1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України ПП-ФО [PERSON] було направлено лист від 29.12.2021 року Ж3205/Ж12/25-01 -07-09-12 щодо закриття розрахункових рахунків в банківських установах та надання всіх документів пов`язаних з господарською діяльністю за період з 31.10.2019 року по 06.08.2021 року. Також, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, на підставі ст. 20, ст. 73 Податкового кодексу України, ст. 62 Закону України від 07.12.2000 №2121-111 «Про банки і банківську діяльність» направлено лист до установи банку, де у ПП-ФО [PERSON] відкритті рахунки, з проханням надати інформацію по вказаному в листі розрахунковому рахунку (КРД АТ «Райфайзен Банк», Київ (МФО 300335) а саме № [NUMBER] ). До Головного управління ДПС у Чернігівській області від КРД АТ «Райфайзен Банк» надійшла відмова в наданні запитуваної інформації з посиланням на ст, 62 Закону України від 07.12.2000 №2121-111 «Про банки і банківську діяльність». Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права. Так, згідно п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи ДПС мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що, охороняється банком. На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України призначена документальна позапланова перевірка ПП-ФО [PERSON] щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період діяльності з 31.10.2019р. по 06.08.2021р. Пеля державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, повинна закрити усі рахунки відкриті у фінансових установах, проте ПП-ФО [PERSON] вищевказані рахунки не були закриті. Відповідно до частини 1 статті 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Також, пунктом 3.5. Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, передбачено, що банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операпіях клієнта, якщо інше не зазначено в дозволі клієнта іншого банку або вимозі, рішенні (постанові) суду. Це означає, що лише за рішенням суду може бути розкрита особа/особи контрагента, номери його/їх рахунків у банках та інша інформація щодо неї/них, яка становить банківську таємницю, у взаємовідносинах із особою, відносно якої вимагається розкриття банківської таємниці (другий абзац пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.09.2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб»). Також, у вищевказаній Постанові, зазначено, що банківська таємниця за своїм правовим режимом відноситься до таємної інформації з обмеженим доступом, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству й державі. У зв`язку із цим вона суворо оберігається законодавством України. Проте встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки передбачено правомірні правові дії щодо розкриття такого виду інформації». Враховуючи вищевказане, лише суд у своєму рішенні може зобов`язати банк надати інформацію, яка відноситься до банківської таємниці, а також розкрити осіб контрагентів. Заявником доведено, що розкриття АТ «Райффайзен Банк» інформації, яка містить банківську таємницю із зазначенням контрагентів, а також дати та суми проведених операцій та призначення кожного платежу по вищезазначених розрахункових рахунках необхідна з метою використання при проведенні перевірки ПП-ФО [PERSON] , оскільки з огляду на все вищезазначене, у даному випадку, єдиним можливим способом проведення перевірки є дослідження руху коштів на рахунках ПП-ФО [PERSON] . Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ГУ ДПС у Чернігівській області, так як інформація, що містить банківську таємницю, з метою здійснення податкового контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини 3 статті 350 та пункту 6 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved