Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Адвокат Наминанік О.С. в інтересах позивачки звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач у справі [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] , шлюб з яким розірвано у судовому порядку згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 лютого 2024 року. У цьому шлюбі народилася одна дитина син: [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач у справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Син [PERSON] на даний час є малолітнім та проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ще до розірвання шлюбу припинив з позивачкою спільне подружнє проживання. Відповідач самоусунувся від виховання сина [PERSON] , [INFO] , не дбає про його фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує. Окрім того, [PERSON] проживаючи разом з дружиною та сином в с. Розсохуватець Новоархангельського району Кіровоградської області систематично знущався над дружиною та дитиною. [PERSON] захворіла на неврологічне захворювання і була паралізована, вона не могла навіть вийти з дому, щоб заховатися від насильства. У 2022 році шлюбні відносини між ними припинені, чоловік не дбав про сім`ю, зловживає алкогольними напоями, вихованням сина не займався і не займається. У лютому 2023 року [PERSON] разом з сином [PERSON] переїхали на проживання у м. Борислав Дрогобицького району Львівської області. Відповідач припинив будь-яке спілкування з дитиною, взагалі не приймає участі в житті дитини. З 2022 року відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , не утримує його матеріально, взагалі не цікавиться його життям, здоров`ям, та вихованням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на те, що є молодим, здоровим, працездатним чоловіком. Всі обов`язки по вихованню та утриманню неповнолітнього [PERSON] виконує позивачка у справі, так як дитина проживає із нею, і вона забезпечує її всім необхідним для нормального проживання, розвитку та навчання. Відповідач взагалі не турбується про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина, його підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не забезпечує йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного для дитини харчування, медичного догляду, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи. Згідно психологічної характеристики на [PERSON] вбачається, що [PERSON] не спілкується із батьком, оскільки має тривожні спогади під час спільного проживання у Кропивницькому. Дитині боляче та неприємно згадувати те, як батько неодноразово в стані алкогольного сп`яніння піднімав руку на нього та маму, заставляв сина купляти алкоголь та сигарети. Крім цього, згідно повідомлення т.в.о. начальника Руслана Пустовойта від 03.04.2024 року вбачається, що 27.09.2022 до Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській облаcті надійшло звернення [PERSON] про те, що чоловік [PERSON] житель [ADDRESS] знущається над нею. Малолітній [PERSON] проживає та виховується у сім`ї матері [PERSON] . Дитина забезпечена всім необхідним для нормальної життєдіяльності, проживання та виховання. Хлопець має окреме ліжко для сну і шафу для одягу, куток дозвілля, комп`ютерну техніку для навчального процесу та загального розвитку. Умови проживання - задовільні. Батько не цікавиться життям сина, не телефонує до нього та не звертався до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті міської ради із заявою про визначення йому способу участі у вихованні сина. Це свідчить про те, що мати не чинить перешкод батькові у спілкуванні з дитиною (акт обстеження умов проживання від 01.04.2024 року). Володимир комунікабельний, проявляє активність та ініціативу, вміє підтримувати діалог, охоче включається в спільну діяльність, позитивно ставиться до оточення. Інтелектуальний розвиток відповідає віку, відмічається позитивне ставлення до навчання, до виконання завдань. Адаптація до нового проходить швидко. Дитина не спілкується з батьком, оскільки має тривожні спогади під час спільного проживання у Кропивницькому. Хлопцеві боляче та неприємно згадувати те, як батько неодноразово в стані алкогольного сп`яніння піднімав руку на нього та маму, заставляв сина купляти алкоголь та сигарети. З приводу такої безвідповідальної поведінки відповідача позивач звернулася із письмовою заявою в орган опіки та піклування Бориславської міської ради. Враховуючи те, що відповідач у справі умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , фактично самоусунувся від своїх батьківських обов`язків, не дбає про його фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує, виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області - як орган опіки і піклування дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дитини, що стверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області за №98 від 04 квітня 2024 року «Про надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». Відсутність протягом тривалого часу спілкування про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на його фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, є у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи положення Сімейного кодексу України, кожен з батьків повинен брати участь в утриманні дітей у рівних частинах. Відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати. Враховуючи те, що добровільно домовитися з відповідачем про утримання дитини позивач не може, тому є необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] , а також стягнути з відповідача народження на користь позивачки, аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття /а.с.1-3/. Представник позивачки в підготовче судове засідання не з`явилась, але разом з тим надіслала до суду телефонограму, в якій просила підготовче судове засідання проводити за її та позивачки відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі визнання позову відповідачем не заперечувала проти ухвалення на стадії підготовчого судового засідання рішення. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але разом надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Бориславської міської ради в підготовче судове засідання не з`явилася, але разом з тим надіслала до суду телефонограму, в якій просила підготовче судове засідання проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі визнання позову відповідачем не заперечувала проти ухвалення на стадії підготовчого судового засідання рішення. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглянути у підготовчому судовому засіданні, у відсутність учасників на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач позов визнав в повному обсязі, на думку суду, наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду про позбавлення батьківських прав наділені один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як встановлено, відповідач є батьком [PERSON] , який народився [INFO] у с. Розсохуватець Новоархангельського району Кіровоградської області, його матір`ю записана позивачка [PERSON] - світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.7/. 28 лютого 2024 року заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.8-9/. Матеріали справи містять психологічну характеристику на [PERSON] , [INFO] , відповідно до якої [PERSON] навчається у 7 класі. Переїхав у Львівську область із Кропивницького, де проживає з мамою та бабусею. На консультацію прийшов із старшим братом [PERSON] , оскільки мама не мала змоги бути присутньою, через проблеми із здоров`ям (інвалідність 1 група А). Батько із сім`єю не проживає, отже участі у вихованні, навчальному процесі сина не бере. Під час комунікації [PERSON] проявляв яскраві, позитивні емоції, бадьорий життєрадісний настрій. Емоційний фон спокійний, хлопець добрий, врівноважений, вміє регулювати свої емоції. [PERSON] комунікабельний, проявляє активність та ініціативу, вміє підтримати діалог, охоче включається в спільну діяльність, позитивно ставиться до оточення. Інтелектуальний розвиток відповідає віку, відмічається позитивне ставлення до навчання, до виконання завдань. Адаптація до нового проходить швидко. [PERSON] не спілкується із батьком, оскільки має тривожні спогади під час спільного проживання у Кропивницькому . Зі слів [PERSON] йому боляче та неприємно згадувати те, як батько неодноразово в стані алкогольного сп`яніння піднімав руку на нього та маму, заставляв сина купляти алкоголь та сигарети. На даний час йому дуже подобається проживати на Львівщині, разом з мамою та бабусею. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки із однокласниками. Добре відгукується про старшого брата, який допомагає їм, та підтримує в усьому. У хлопця добре розвинені вольові якості особистості, позитивна «Я-концепція». У поведінці [PERSON] наполегливий, цілеспрямований, ввічливий, вміє долати труднощі та перешкоди. Демонструє уміння планувати свої дії, докладати певних зусиль. Вміє регулювати свої емоції та бажання. Присутня мотивація досягнення успіху /а.с10/. Відповідно до світлокопії акту обстеження умов проживання від 01.04.2024 року вбачається, що умови проживання [PERSON] по [ADDRESS] задовільні, помешкання забезпечене всім необхідним для нормальної життєдіяльності, є всі предмети домашнього вжитку /а.с.11/. Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області № 98 від 04 квітня 2024 року вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків відповідно до якого у шлюбі [PERSON] , [PERSON] виховували малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 21 жовтня 2022 року ). Батько, [PERSON] , самоусунувся від виховання дитини, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує. Окрім того, [PERSON] , проживаючи разом з дружиною та сином в с. Розсохуватець Новоархангельського району Кіровоградської області систематично знущався над дружиною та дитиною. [PERSON] захворіла на неврологічне захворювання і була паралізована, вона не могла навіть вийти з дому, щоб заховатися від насильства. У 2022 році шлюбні відносини між ними припинені, чоловік не дбає про сім`ю, зловживає алкогольними напоями, вихованням сина не займався і не займається. У лютому 2023 року [PERSON] разом з сином [PERSON] переїхали на проживання у м. Борислав Дрогобицького району Львівської області. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 лютого 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (укладений 21.02.2011 року та зареєстрований у виконавчому комітеті Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис № 1). Малолітній [PERSON] проживає та виховується у сім`ї матері [PERSON] . Дитина забезпечена всім необхідним для нормальної життєдіяльності, проживання та виховання. Хлопець має окреме ліжко для сну, шафу для одягу, куток дозвілля, комп`ютерну техніку для навчального процесу та загального розвитку. Умови проживання - задовільні. Батько не цікавиться життям сина, не телефонує до нього та не звертався до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті міської ради із заявою про визначення йому способу участі у вихованні сина. Це свідчить про те, що мати не чинить перешкод батькові у спілкуванні з дитиною (Акт обстеження умов проживання від 01.04.2024 року). [PERSON] комунікабельний, проявляє активність та ініціативу, вміє підтримувати діалог, охоче включається в спільну діяльність, позитивно ставиться до оточення. Інтелектуальний розвиток відповідає віку, відмічається позитивне ставлення до навчання, до виконання завдань. Адаптація до нового проходить швидко. Дитина не спілкується з батьком, оскільки має тривожні спогади під час спільного проживання у Кропивницькому. Хлопцеві боляче та неприємно згадувати те, як батько неодноразово в стані алкогольного сп`яніння піднімав руку на нього та маму, заставляв сина купляти алкоголь та сигарети (психологічна характеристика на [PERSON] , [INFO] ). Виходячи з вищевикладеного та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей виконавчий комітет Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дитини /а.с.13-14/. Відповідно до світлокопії пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого 29.03.2023 року позивачка [PERSON] є інвалідом І групи, підгрупа А, загальне захворювання /а.с.18/. Одними із завдань СК України виходячи із положень ст. 1 СК України є утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї , забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до приписів ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ч. 2 ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. В пунктах 16 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Частини 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ст. 180 СК України покладено обов`язок батьків утримувати дитину до досягненню нею повноліття. У відповідності зі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому суд, враховуючи вище переліченні норми матеріального права, приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина, оскільки, як встановлено він ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків батька, не цікавиться життям власної дитини, її духовним та культурним розвитком, проявляє байдужість та черствість до власної дитини, створює умови, що загрожують здоров`ю дитини. Зазначене ганебне ставлення до дитини в подальшому може вплинути на її долю та сприйняття кругозору в оточуючому її соціумі, що може мати, на думку суду, негативні наслідки. Також судом враховується байдуже ставлення відповідача щодо результатів розгляду справи, а саме беззаперечне визнання позову у поданій суду заяві, як таке що не викликає його зацікавленості в прийнятті участі як батька, в подальшій долі малолітньої дитини. Наведене на думку суду, і є способом ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню власної малолітньої дитини. Разом з тим суд звертає увагу відповідача на положення ст. 169 СК України відповідно до яких мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову. Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина суд зважає на наступне. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як наголошувалося вище відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд у відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує обставини, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. І приходить до наступного висновку, що відповідач на сьогоднішній день має можливість працювати, отримувати доход та виплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач в добровільному порядку уникає, від свого обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Дитина на даний час проживає біля позивачки, що підтверджується відповідною довідкою /а.с.11/. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А тому вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved