Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій, з урахуванням уточнення суб`єктивного складу відповідачів, просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] та дві земельні ділянки розміром 1,9411 га та 0,1577 га відповідно до Державного акта, що належали [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] , [INFO] померла його дружина [PERSON] , які до дня смерті проживали у житловому будинку за номером [ADDRESS] , який станом на 30.06.1990 відносився до суспільної групи «колгоспний двір», де на той час були прописані та проживали: [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 24.03.2001 на зазначений житловий будинок було видано свідоцтво серія [NUMBER] про право спільної часткової власності в рівних долях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто по 1/8 частині кожному. Крім цього, [PERSON] на праві приватної власності належали 2 земельні ділянки: 1,9411 га та 0,1577 га, що знаходяться на території Вибранівської сільської ради. 09.03.2000 [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] , а [PERSON] 14.08.2000 все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] . 29.11.2009 [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку площею 2,09888 га [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, на день смерті [PERSON] залишається дійсним заповіт від 09.03.2000. Спадкове майно складається з 1/8 частини житлового будинку з надвірними спорудами у [ADDRESS] та двох земельних ділянок відповідно до державного акту на землю за №ЯБ130288 площею 2,0988 га. Приватним нотаріусом Стрийського РНО Подвадцятником І.М. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Худоба Г.М. подала відзив на позовну заяву (Т.1 а.с.83-84, 176-178), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивачка не вказує коло спадкоємців першої черги, а саме дітей зазначеного вище подружжя: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На момент смерті троє з них були непрацездатні, одна за віком і двоє за станом здоров`я, тому троє із вищезазначених осіб мали обов`язкову частку у спадщині, від якої не відмовились, зокрема йдеться про [PERSON] пенсіонерку за віком та [PERSON] , [PERSON] , які є інвалідами. Усі доводи позивача жодним чином не підтверджені та не вказують на бажання цивілізовано вирішити даний спір, отже позовні вимоги у заявленому обсязі є безпідставними. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, суду пояснив, що позивачка має право на спадщину як спадкоємець, визначений спадкодавцем [PERSON] у заповіті. Оскільки [PERSON] як спадкоємець за заповітом, складеним спадкодавцем [PERSON] пізніше, спадщину (земельні ділянки відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №130288) не прийняла, тому саме вона має право на спадкування за заповітом на ці земельні ділянки. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] заперечили проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, правом на подання відзиву не скористалися. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про направлення уточненої позовної заяви (Т.1 а.с.99), заяву про відкладення підготовчого засідання (Т.1 а.с.117), заяву про розгляд підготовчого засідання за його відсутності та незаперечення проти призначення справи до судового розгляду (Т.1 а.с.152), заяву про призначення справи до судового розгляду (Т.1 а.с.197), заяву про долучення доказів (Т.2 а.с.39). Представником відповідачки [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.51), заяву про відкладення підготовчого засідання (Т.1 а.с.153), клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.196, Т.1 а.с. 214, Т.1 а.с.247). Відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано заяви про визнання позову та розуміння наслідків такого визнання (Т.1 а.с.48, 49, 74, 76, 137, 145, 147). Відповідачкою [PERSON] подано заяву про надання на ознайомлення матеріалів справи (Т.2 а.с.15) Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (Т 1 а.с.29-30). Ухвалами підготовчого засідання від 25.04.2023, 31.07.2023, 05.10.2023 відкладено підготовче засідання (Т.1 а.с.54-55, Т.1 а.с.118-119, Т.1 а.с.155-156). Довідкою від 15.06.2023 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному (Т.1 а.с.102). Ухвалою підготовчого засідання від 18.12.2023 закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті (Т.1 а.с.198-199). Ухвалою судового засідання від 25.01.2024, 02.04.2024 відкладено розгляд справи (Т.1 а.с.215-216, Т.1 а.с.248-249). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/470/23 відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Т.1 а.с.67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 96, 97, 98, 131). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.04.2001 та довідки ВК Ходолрівської міської ради від 20.02.2023 в цілому житловий будинок, розташований у [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях кожному на праві спільної часткової власності (Т.1 а.с.12). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.10.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.10.2015. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (Т.1 а.с.7). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 23.02.2023 (Т.1 а.с.6). [PERSON] померла [INFO] у с. Вибранівка Жидачівського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] у с. Бринці-Церковні Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у с. Бринці-Церковні Жидачівського району Львівської області, що вбачається з свідоцтв про смерть від 03.02.2016, 02.05.2019, 24.02.2022 (Т.1 а.с.8, 9, 10). Відповідно до заповіту від 09.03.2000, зареєстрованого у реєстрі за №53 [PERSON] заповів все його майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право своїй онуці [PERSON] (Т.2 а.с.17). За змістом заповіту від 14.08.2000 [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б не складалося, земельний і майновий паї і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право своїй дочці [PERSON] (Т.2 а.с.16). Згідно із заповітом від 10.11.2010, зареєстрованого у реєстрі за №93, [PERSON] заповів середню земельну частку (пай), посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №130288, площею 2,0988 га, розташованої на території Вибранівської сільської ради своїй дочці [PERSON] , 1964 р.н. (Т.2 а.с.18). Довідками огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №332566 та 12 ААБ №338321, проведеного повторно, встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання, [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання (Т.1 а.с.179, 180). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №130288 та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 10.09.2004 №615 є власником земельної ділянки площею 2,0988 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Вибранівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №462150001002184. З Плану меж земельної ділянки, який є графічним доповненням зазначеного Державного акта, вбачається, що до складу згаданої земельної ділянки загальною площею 2,0988 га входять дві відокремлені земельні ділянки земельна ділянка площею 1,9411 га з кадастровим номером 4621581800:01:000:0157 та земельна ділянка площею 0,1577 га з кадастровим номером 4621581800:02:000:0447 (Т.1 а.с.21-23, 24-26, Т.2 а.с.19). За змістом довідок ВК Ходорівської міської ради від 31.01.2023, 20.02.2023 та 08.03.2023 [PERSON] дійсно був прописаний та постійно проживав в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . на день смерті [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] , правнучка [PERSON] . У Вибранівській сільській раді від його імені посвідчено заповіт в користь [PERSON] за №53 від 09.03.2000 та в користь [PERSON] за №93 від 10.11.2010. Заповітом за №93 від 10.11.2010, заповіт №53 від 09.03.2000 не змінювався і не скасовувався та на день смерті заповідальника жоден із заповітів не змінювався і не скасовувався (Т.1 а.с.16, 19, 20). Довідкою від 28.04.2023 приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкова справа №92/2019 від 04.09.2019 (Т.2 а.с.40). Відповідно до Технічного паспорта від 01.03.2023 за адресою [ADDRESS] знаходиться: житловий будинок А-1, загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 34,1 кв.м., разом з приналежними господарськими будівлями і спорудами (сараями Б1, В1, Е1, Є1, Ж1, вбиральнею Д, погребом Г, огорожами №1, №3, №4, воротами №2, №6, хвіртками №5, №7, колодязем №8) (Т.1 а.с.14-15, Т.2 а.с.41- 44). Витягом зі Спадкового реєстру №77014731 від 20.05.2024 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (Т.2 а.с.45). Згідно з Довідкою ВК Ходорівської міської ради №184 від 14.05.2024, [PERSON] на підставі рішення Львівського облвиконкому №256 від 19.09.1989 село Бринці-Церковні, раніше приєднане до села Вибранівка було відновлено і підпорядковано Вибранівській сільській раді Жидачівського району Львівської області. Приватні будівлі, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходяться за однією і тією ж адресою (Т.2 а.с.46). Довідкою від 17.05.2023 приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області встановлено, що [PERSON] подала заяву на прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] за №534 є ще дружина померлого [PERSON] , [INFO] та посвідчений заповіт від 10.11.2010 за №93 на земельний пай в користь [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкова справа №92/2019 від 04.09.2019 (Т.2 а.с.47). Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №57427687 від 04.09.2019, після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу №92/2019 приватним нотаріусом Подвадцятником І.М. 04.09.2019 (Т.2 а.с.48). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (частина 1 статті 1241 ЦК України). Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1 статті 1272 ЦК України). Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1254 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту та право заповідача на скасування та зміну заповіту. Крім цього, суд враховую рішення Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року № 1-рп/2014 (у справі № 1-1/201), відповідно до якого в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Зважаючи на вимоги частини 4 статті 263 ЦПК України, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 369/3186/17 (провадження № 61-42486св18) зазначено, що при складенні заповідачем декількох заповітів може мати місце їх «конкуренція», оскільки необхідно з`ясувати, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Аналіз частини другої та третьої статті 1254 ЦК України дозволяє констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено декілька заповітів, передбачив правила, що повинні враховуватися для того, щоб визначити який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що: по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту; по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт частково суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів. Тлумачення частини третьої статті 1254 ЦК України свідчить, що складення нового заповіту, яким зменшено обсяг спадкової маси, порівняно з попереднім, але не змінено спадкодавця, скасовує попередній заповіт у відповідній частині, оскільки спадкодавець визначив спадкоємця тільки щодо частини спадщини. Окрім наведених норм права, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у пунктах 19, 25 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за змістом яких: той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його смерті) належала на праві спільної часткової власності 1/8 частина житлового будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 2,0988 га, яка складається з двох земельних ділянок земельна ділянка площею 1,9411 га з кадастровим номером 4621581800:01:000:0157 та земельна ділянка площею 0,1577 га з кадастровим номером 4621581800:02:000:0447, яка розташована на території Вибранівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №130288. За життя [PERSON] зробив особисте розпорядження, склавши відповідні заповіти, а саме: 09.03.2000 заповів все його майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право своїй онуці [PERSON] , а 10.11.2010 заповів середню земельну частку (пай), посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №130288, площею 2,0988 га, розташовану на території Вибранівської сільської ради своїй дочці [PERSON] . На час смерті [PERSON] зазначені заповіти не змінювалися і не скасовувалися. Спадкоємцями, визначеними у заповітах, є [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцями за законом першої черги на час смерті [PERSON] були дружина [PERSON] та їхні діти [PERSON] , [PERSON] (її син [PERSON] за правом представлення), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому, [PERSON] на час смерті чоловіка [PERSON] була непрацездатною за віком, а [PERSON] та [PERSON] визнані інвалідами у встановленому законом порядку. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Оцінивши аргументи сторін, суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] . спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] за життя склав два заповіти, які на момент відкриття спадщини (день його смерті) залишалися чинними, що підтверджується матеріалами справи. Однак, склавши новий заповіт спадкодавець [PERSON] зменшив обсяг спадкової маси (в частині земельної ділянки загальною площею 2,0988 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №130288), яка входила у загальну спадкову масу в попередньому заповіті, визначивши нового спадкоємця [PERSON] , тим самим скасувавши попередній заповіт у цій частині. У решті попередній заповіт залишився без змін. Єдиним спадкоємцем за попереднім заповітом визначено [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] і не заявляла про відмову від спадщини. Водночас, суд зауважує, що на час відкриття спадщини також були наявні непрацездатна дружина [PERSON] [PERSON] , а також їхні діти [PERSON] та [PERSON] , які визнані інвалідами у встановленому законом порядку, відтак ці особи в силу приписів частини 1 статті 1241 ЦК України мали право на обов`язкову частку у спадщині і спадкували, незалежно від змісту заповіту. Однак, суд зазначає, що особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині спадкують її за загальними правилами, встановленими КНИГОЮ ШОСТОЮ ЦК України. Так, дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON] постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї, що підтверджується матеріалами справи, а відтак в силу положень частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину в частині обов`язкової частки. З аналізу змісту частини 1 статті 1241 ЦК України випливає, що [PERSON] мала право на половину частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. Зважаючи на кількість спадкоємців першої черги за законом, розмір цієї частки складає 1/160. Фактичних даних, які б свідчили про те, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у визначені Законом способи (проживали постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовлялися від спадщини або подали у шестимісячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини), матеріали справи не містять, а відтак вони вважаються такими, що не прийняли спадщину. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що [PERSON] має обґрунтоване право власності на 19/160 частини житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Що стосується спадкового майна в частині земельної ділянки загальною площею 2,0988 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №130288, то як зазначалося судом вище, це майно увійшло у новий заповіт [PERSON] , у якому спадкоємцем було визначено іншу особу [PERSON] . Таким чином, на це спадкове майно [PERSON] не може претендувати як спадкоємець за заповітом, так як попередній заповіт, у якому її визначено спадкоємцем, скасовано в частині зазначеного майна, відтак позов в частині вимог про визнання за позивачкою права власності на згадану земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] є необґрунтованим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1241, 1254, 1268, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial