Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

В березні 2024 року до суду звернулась представник заявника [PERSON] , в інтересах [PERSON] , із заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення правовстановлюючого документа. В Заяві посилається, що [INFO] помер син заявниці [PERSON] . За життя син заповіту не укладав. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини у квартирі [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , є заявниця - його мати [PERSON] , та його син - онук заявниці [PERSON] . Більше спадкоємців першої черги не має. Після смерті спадкодавця, його син та онук заявниці [PERSON] , у встановленому законом порядку звернувся до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Під час звернення заявницею [PERSON] , до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини, були оглянуті документи та виявлені невідповідності, які не дають можливості прийняти від заявниці заяву про відмову від прийняття спадщини, оскільки не підтверджені родинні відносини між нею та спадкодавцем. Окрім того є невідповідності із зазначеним прізвищем спадкодавця у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про смерть. На підставі викладеного, просить встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , є матір`ю [PERSON] та що свідоцтво про право власності на житло [ADDRESS] , яке було видане на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Представник заявниці [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявниці [PERSON] , просить заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Судом встановлено, що [INFO] помер син заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2023 року. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства [NUMBER] від 17.04.1979 року, [PERSON] ( російською мовою) визнаний батьком дитини [PERSON] (російською мовою), мати [PERSON] (російською мовою). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.1980 року [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою) зареєстрували шлюб 26 грудня 1980 року. Після укладення шлюбу заявниця присвоїла прізвище чоловіка [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] російською мовою) помер [INFO] . Згідно ордеру № 3562 від 15.05.1980 року виданий на ім`я [PERSON] (російською мовою), на право заселення у двокімнатну квартиру з сім`єю у кількості трьох осіб. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.06.1999 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що у свідоцтві про встановлення батьківства матір`ю зазначена [PERSON] (російською мовою), яка в подальшому при укладенні шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , при тому в свідоцтві про укладення шлюбу, ордеру та свідоцтва про право власності ім`я заявниці зазначено [PERSON] . Вказане пояснюється тим, згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/341-м від 23.02.2018 року з якого вбачається, що імена « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » є ідентичними. Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються в тому числі і заінтересованою особою. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин та встановлення правовстановлюючого документа, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: approved