Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом та просять визнати за ними право власності (по 1/2 частині за кожним) на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . На обґрунтування позову зазначили, що їхня баба [PERSON] , після отримання дозвільних документів, побудувала даний житловий будинок, однак не зареєструвала право власності на такий та померла [INFO] . Син [PERSON] [PERSON] (який є батьком позивачів) помер [INFO] і також не зареєстрував право власності на спірний житловий будинок, хоча проживав разом зі спадкодавицею на день її смерті. Мати позивачів та дружина [PERSON] \~ [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, позивачі є\~ єдиними спадкоємцями спірного житлового будинку, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на зазначений житловий будинок не було зареєстровано за спадкодавцем. Позивачі в позовній заяві заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, рішення виконкому Сокальської районної Ради народних депутатів №338 від 17.10.1985р. про надання дозволу на будівництво житлового будинку та видачу будівельного паспорта, рішення виконавчого комітету Тартаківської сільської ради\~ №12 від 14.03.1985р. про дозвіл на будівництво житлового будинку в межах присадиби та видачу будівельного паспорта, [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с.Тартаків, надано проект забудови земельної ділянки, акт виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель, схему виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель, свідоцтво на забудову садиби. З технічного паспорта встановлено, що будівництво вказаного житлового будинку [ADDRESS] було завершено в 1988 році, загальна площа його складає 105,9кв.м, житлова площа 73,1кв.м. Даний житловибу будинок складається з коридору площею 11,1кв.м, кухні площею 9,2кв.м, котельні площею 4,8кв.м, житлової кімнати площею 16,2кв.м, житлової кімнати площею 17,9кв.м, житлової кімнати площею 23,0кв.м, житлової кімнати площею 16,0кв.м, коридору площею 7,7кв.м. Зазначене підтверджується технічним паспортом. Відповідно до довідки №2023 від 15.05.2023р., житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований. [PERSON] була головою колгоспного двору по [ADDRESS] , та померла [INFO] та станом на день її смерті з нею проживав її син (батько позивачів) [PERSON] , невістка [PERSON] , онука (позивачка ) [PERSON] та онук (позивач) [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарскьої книги №24 від 28.03.2024р., свідоцтвом про смерть, довідкою №84 від 28.03.2024р. [PERSON] помер [INFO] та на день його смерті з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] , що встановлено з виписки з погосподарської книги №22 від 22.03.2024р., свідоцтва про смерть, довідки №83 від 28.03.2024р. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до свідоцтв про народження та свідоцва про шлюб, батьками позивачів [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319). В той же час, відсутність реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за первинним забудовником є перешкодою в реєстрації права власності на такий за позивачами та реєстрації прав на земельну ділянку, на якій він розташований. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно частин першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що за позивачами підлягає визнанню право власності на спірний житловий будинок, який споруджений в 1988 році на підставі дозвільних документів, однак щодо нього не зареєстровано право власності за первинним забудовником. З огляду на зазначене, суд визнає позов підставним.

Outcome: approved