Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

До Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~з позовною\~заявою звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Фальченко І.В. до Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла троюрідна сестра позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , одна за життя не оформила на своє ім`я право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м., який складається відповідно до технічного паспорту із житлового будинку А-1, літньої кухні-сараю Б, сараю В, вбиральні Г, колодязю № 1, огорожі № 2-3. Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва на спадщину від 18.05.1999. У зв`язку з чим, постановою нотаріуса від 08.10.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки померла не встигла за життя отримати свідоцтво на спадщину на вказане майно та родинні відносини між померлою та позивачем підтверджуються не в повній мірі. У зв`язку з чим позивач просить суд: - встановити факт родинних відносин між особами, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а [PERSON] та [PERSON] є троюрідними братом та сестрою; - визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами [ADDRESS] ,\~загальною площею\~54,2\~кв.м.,\~житловою площею\~42,3\~кв.м.,\~який скалдається\~відповідно до\~технічного паспорту\~із житлового\~будинку А-1,\~літньої кухні-сараю\~Б,\~сараю В,\~вбиральні Г,\~колодязю №\~1,\~огорожі №\~2-3. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Фальченко І.В., що діє на підставі договору щодо надання правоовї допомоги та представництва інтересів від 24.11.2021 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1057083 від 02.02.2022 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Позивач до суду надав заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, та позов задовольнити. Представник відповідача Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, через систему «Електронний суд» на адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов розглянути згідно діючого законодавства. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 27 січня 2021 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області слідує, що [INFO] в смт Райгородок Слов`янського району, Донецької області, в Україні померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] ,\~ [INFO] , залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м., який скалдається відповідно до технічного паспорту із житлового будинку А-1, літньої кухні-сараю Б, сараю В, вбиральні Г, колодязю № 1, огорожі № 2-3. Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.1999, та як вказує позивач був успадкований його троюрідною сестрою, яка доводилась донькою померлої [PERSON] , яка в свою чергу спадщину прийняла, однак за життя не оформила право на вказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на вказану спадщину. Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Грецької Т.П. від 08.10.2021, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем нотаріусу не надані докази родинних відносин між ним та [PERSON] . Позивач на обгрунтування своїх вимог стосовно встановлення факту родинних відносин між особами, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами а [PERSON] та [PERSON] є троюрідними братом та сестрою надав наступні докази: копію свідоцтва про своє народження серія [NUMBER] з якого слідує, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; копію посвідки про народження серія [NUMBER] своєї матері [PERSON] , прізвище якої зазначено як « [PERSON] », батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ; копію свідоцтва про шлюб батьків позивача; копію свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] з якого слідує, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] , копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00005665481 від 06.10.2010 з якого слідує, що [PERSON] з 06.08.1977 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу її прізвище є « [PERSON] ». Зі спадкових справ наданих державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Грецької Т.П. від 22.03.2024 № 32/01-16 на підставі ухвали суду від 07.02.2024 слідує, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 14/2012 до майна померлої на підставі заяви її доньки [PERSON] та після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 60/2021 до майна померлої на підставі заяви [PERSON] . Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив,\~та батьки\~(ст.1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають\~інші родичі\~спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (ч.1 ст. 1265 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ч.2 ст. 1265 ЦК України). Як слідує з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи позивач не відноситься до жодної із черг спадкування, а також не ставить питання про утриманців. Крім того, звертаючись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач вказав, що остання доводиться йому троюрідною сестрою. Разом з тим, як було встановлено під час розгляду вказаного спору, державним нотаріусом Другої слов`янської\~державної нотаріальної\~контори Краматорського\~районного нотаріального\~округу Донецької\~області Грецькою\~Т.П.\~ 08.10.2021\~позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем нотаріусу не надані докази родинних відносин між ним та [PERSON] . Звертаючись до суду із даною позовною заявою, зокрема в частині вимог встановлення факту родинних відносин між особами, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а [PERSON] та [PERSON] є троюрідними братом та сестрою, позивачем даний факт наданими доказами не підтверджено. З наданих позивачем доказів, які були досліджені в судовому засіданні не вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, та що в них були спільні батьки, а тому і відповідно факт спорідненості позивача із [PERSON] підтверджень не містить. Також, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач вказує про те, що на підтвердження факту спорідненості [PERSON] та [PERSON] , а саме, що їх батьками були [PERSON] та [PERSON] , оскільки свідоцтво про народження [PERSON] не зберіглося, а відомостей в реєстрі актів цивільного стану немає, оскільки вона народилася приблизно в 1900 році, можуть підтвердити свідки, натомість, ані під час підготовчого судового засідання, ані під час судового розгляду справи таке клопотання стороною позивача заявлено не було. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ ч.1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року у справі №2-879/13 (провадження №61-10802св18) зазначено, що «сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом». Суд зауважує, що будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також між [PERSON] та [PERSON] , позивачем суду також не представлено. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі №280/1356/16-ц (провадження № 61-18231св18), що у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин належними і допустимими доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. Так, оскільки судом відмовлено позивачу в задоволені позову, а тому і стягнення витрат по сплаті судового збору за подання позивачем вказаного позову до суду, також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed