Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 березня 2021 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 521. Обґрунтовує позов тим, що в шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Стосунки між ними не склались, між ними почали виникати непорозуміння через різні погляди на життя, що призвело до того, що вони з грудня 2023 року не ведуть спільне господарство, проживають окремо та не підтримують подружніх відносин, втратили почуття поваги один до одного. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим, просить шлюб розірвати. Крім цього, просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 14 травня 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача адвоката Цибулі І.Й., яка діє на підставі ордеру ВС № 1261322, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову, просить розглянути справу у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 25 березня 2021 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 521. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З`ясовано, що сторони з грудня 2023 року не проживають разом, фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття поваги одне до одного. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини не суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач бажає після розірвання шлюбу іменуватись прізвищем « [PERSON] », суд вважає за доцільне залишити їй дане прізвище. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., згідно з квитанції № ПН6 від 09 травня 2024 року, банк отримувача Казначейство України, отримувач УКуСихів.рм.Львів, р/р [NUMBER] , МФО 899998. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 грн. На підставі статей 105, 109, 112, 113 СК України,

Outcome: approved