Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Заявник звернулася в квітні 2024 року до суду з заявою в якій просить встановити факт того, що вона постійно проживала за спадкодавцем - матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла її мати, яка за життя, 25.10.2019 року, склала на ім`я заявника заповіт. З 2014 року та до моменту смерті [PERSON] , [PERSON] проживала разом з матір`ю за вказаною вище адресою, про що свідчить довідка померлої про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України. Після смерті матері, заявник звернулася до приватного нотаріуса для оформлення права свідоцтва про право на спадщину, проте, останньою було повідомлено, що неможливо встановити коло спадкоємців, які могли прийняти спадщину за місцем проживання [PERSON] , оскільки у паспорті громадянина України останньої наявна відмітка про реєстрацію місця проживання у м. Донецьк. Відтак, оскільки іншим шляхом встановити даний факт, окрім як звернення до суду, [PERSON] не має можливості, тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 04.04.2024 року цивільну справу було залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 10.04.2024 року відкрито у справі провадження. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання заявлених вимог, просила їх задовольнити за наявними в справі доказами. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Кличановська С. І. в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленими ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими дані обставини обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України). Відповідно до копії паспорту на ім`я [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , остання народилась у м. Донецьк. [PERSON] , [INFO] , місто народження м. Донецьк та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 28.06.1978 року, після одруження прізвище дружини змінилось на - « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Згідно копії паспорту серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народилась в м. Донецьк, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки про взятті на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2014 року № 6521-287, [PERSON] (паспорт [NUMBER] ), яка зареєстрована: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування мала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , яка народилася [INFO] , померла [INFO] в м. Херсон, село Степанівка, що вбачається з свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . До заяви долучено копію акту ОСББ «Шенгелія 3» за № 153 від 08.09.2023 року, де вказано, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 11.08.2014 року по 30.03.2016 року та з 19.07.2019 року по день смерті - [INFO] . Також, долучено копію акту ОСББ «Шенгелія 3» № 141 від 31.07.2023 року, де вказано, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї згідно рішення №01-02/-495 від 27.07.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] за зазначеною адресою також проживала її донька - [PERSON] . 25.10.2019 року [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , що вбачається з копії заповіту, зареєстрованого за № 788. Після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу № 38/2023 - 28.04.2023 року. Згідно листа Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І. №302/02-14 від 05.12.2023 року, на заяву [PERSON] №52 від 28.04.2023 року щодо прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] повідомлено, що з наданих документів не можливо встановити коло спадкоємців, які могли прийняти спадщину за місцем проживання померлої. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.05.2024 року справа №766/8790/23 встановлено факт, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) є рідною дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ст. 1261 ЦК України, передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] , підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлою [PERSON] , необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити даний факт. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, повністю доведений дослідженими по справі доказами і заявлені вимоги підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.

Outcome: approved