Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

1.Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У грудні 2023 року [PERSON] (далі - «Позивач»)звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач»), третя особа - Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області(далі - «Третя особа») про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. Позивач вуже понад вісім років самостійно займається вихованням, утриманням та доглядом свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає із нею за адресою: [ADDRESS]. Батько [PERSON] - [PERSON] , з яким Позивач у період 2013 -2014 роки перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, повністю, уже понад вісім років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду сина, матеріально його не утримує. [PERSON] не спілкується з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання [PERSON] освіти. Відповідно до Характеристики учня 1-А класу Білоцерківської гімназії-початкової школи №15 Білоцерківської міської ради Київської області від 31.10.2023 року [PERSON] навчається у 1-А класі Білоцерківської гімназії-початкової школи № 15. [PERSON] контактний, відкритий до спілкування. Мати, [PERSON] , приділяє велику увагу вихованню та розвитку [PERSON] . Батько, [PERSON] , не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться навчанням сина, не відвідує школу, батьківські збори. Згідно з довідкою Громадської організації «Ми - особливі» від 02.11.2023 року [PERSON] - мати [PERSON] постійно опікується сином самостійно, відвідує з ним всі заходи, долучається до проєктів, майстер-класів, розвиваючих занять для дітей із затримкою у розвитку. [PERSON] завдяки відповідальному вихованню та постійній освітній підтримці, яку організувала мати, розвивається дуже активно і має відкритий, дружній до оточуючих характер, легко комунікує з дітками і дорослими. Батька [PERSON] - [PERSON] жодного разу за п`ять років разом з сином не бачили. Він не цікавиться життям і потребами дитини, не приймає участі у його вихованні та не опікується його розвитком. Відповідно до психолого - педагогічної характеристики дитини дошкільного віку, виданої 03.11.2023 року Білоцерківським закладом дошкільної освіти Білоцерківської міської ради Київської області № 25 «ОЛЕНКА, [PERSON] перебував на інклюзивному навчанні у Білоцерківському ЗДО № 25 «Оленка» з 02.09.2019 року по 31.08.2023 року. За період перебування дитини в закладі дошкільної освіти вихователі не бачили жодного разу батька, [PERSON] . У житті групи брала участь мама: відвідувала дитячі ранки, спортивні свята, батьківські збори. Відповідач по справі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина від самого народження [PERSON] . Життям та здоров`ям дитини опікувалася Позивач одноособово, а починаючи з жовтня 2021 року разом із нею опікується дитиною та займається його доглядом і утриманням її чоловік - [PERSON] , з яким Позивач зареєструвала шлюб 15.10.2021 року. Батько дитини не бажає виховувати свого сина, не спілкується з ним, не шукає зустрічей, не цікавиться його життям, від самого народження не приймає ніякої участі у вихованні [PERSON] , у зв`язку з чим 04.10.2023 року написав заяву про те, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина. Заяву посвідчено приватним нотаріусом Дуб Н.М. 04.10.2023 року. Через ухилення Відповідача від виконання батьківських обов`язків Позивач просив суд позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Історія справи. Заяви та клопотання, показання свідків, позиції учасників справи. 22.12.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 26-27). 25.04.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2024 року (а.с. 61). 29.05.2024 року у судове засідання Позивач/її представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До канцелярії суду представником Позивача подано заяву про розгляд даної справи без участі сторони Позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. 29.05.2024 року у судове засідання Відповідач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься заява Відповідача, посвідчена приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Демчук Л.В., зареєстровано в реєстрі за №387, про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги до себе визнає у повному обсязі (а.с. 38). 29.05.2024 року у судове засідання представник Третьої особи не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним. До канцелярії суду подала заяву про розгляд даної справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 66). До заяви додала рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської областівід 09.04.2024 року №285 «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] » (а.с. 68). Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.12.2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1332 та свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.2021 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1477, батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони у даній справі (а.с. 7, 12). Малолітній [PERSON] проживає разом із Позивачем, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 24.10.2023 року №2023/008635022 та від 29.11.2023 року №2023/009795431 (а.с. 9, 11). Відповідно до Характеристики учня 1-А класу Білоцерківської гімназії-початкової школи №15 Білоцерківської міської ради Київської області від 31.10.2023 року [PERSON] навчається у 1-А класі Білоцерківської гімназії-початкової школи № 15. [PERSON] контактний, відкритий до спілкування. Мати, [PERSON] , приділяє велику увагу вихованню та розвитку [PERSON] . Батько, [PERSON] , не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться навчанням сина, не відвідує школу, батьківські збори (а.с. 13). Згідно з довідкою Громадської організації «Ми - особливі» від 02.11.2023 року [PERSON] - мати [PERSON] постійно опікується сином самостійно, відвідує з ним всі заходи, долучається до проєктів, майстер-класів, розвиваючих занять для дітей із затримкою у розвитку. [PERSON] завдяки відповідальному вихованню та постійній освітній підтримці, яку організувала мати, розвивається дуже активно і має відкритий, дружній до оточуючих характер, легко комунікує з дітками і дорослими. Батька [PERSON] - [PERSON] жодного разу за п`ять років разом з сином не бачили. Він не цікавиться життям і потребами дитини, не приймає участі у його вихованні та не опікується його розвитком (а.с. 14). Відповідно до психолого - педагогічної характеристики дитини дошкільного віку, виданої 03.11.2023 року Білоцерківським закладом дошкільної освіти Білоцерківської міської ради Київської області № 25 «ОЛЕНКА, [PERSON] перебував на інклюзивному навчанні у Білоцерківському ЗДО № 25 «Оленка» з 02.09.2019 року по 31.08.2023 року. За період перебування дитини в закладі дошкільної освіти вихователі не бачили жодного разу батька, [PERSON] . У житті групи брала участь мама: відвідувала дитячі ранки, спортивні свята, батьківські збори (а.с. 15). Згідно з заявою від 09.02.2024 року, посвідченою приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Демчук Л.В., зареєстровано в реєстрі за №387, Відповідач позовні вимоги до себе визнає у повному обсязі (а.с. 38). Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 09.04.2024 року №285 «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 68). 2. Мотивувальна частина. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року справа №459/3411/18. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Згідно з нормами ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Висновки суду. Враховуючи, що наданими доказами, доводи Позивача про нехтування Відповідачем батьківськими обов`язками щодо утримання та виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] знайшли своє підтвердження, суд вважає що є об`єктивні причини для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно його сина. Суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved