Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач у березні 2024 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.11.2018 [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 09.11.2018. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживача кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.12.2023 має заборгованість в розмірі 12110,59 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.04.2024 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі також не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд, відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 09.11.2018 [PERSON] підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" згідно якої отримав кредит у гривні у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8000 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Обґрунтовуючи поданий позов, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зазначило, що у відповідача прострочення зобов"язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв"язку з чим на підставі положення 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов"язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.11.2023 направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не вийшов та не вчинив жодних дій, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18,5.19 розділу ІІ Умов кредит став у формі «на вимогу». Станом на 05.12.2023 розмір заборгованості [PERSON] перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за договором про надання банківських послуг від 09.11.2018 становить 12119, 59 грн. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти відповідачу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05.12.2023 заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.11.2018 становить 12110, 59 грн. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved