Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.01.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0677411606 та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики № 2628514367 від 20.01.2020 року, що акцептована відповідачем 20.01.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинений одноразовим ідентифікатором згідно положень ЗУ «Про електронну комерцію).\~\~ На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі\~\~20 000 грн.\~\~ 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14.07.2021, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в т.ч. за Договором позики № 0677411606 від 20.01.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників\~\~ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0677411606 від 20.01.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 15.03.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 59\~526,75 грн., з яких: - 3000,00 грн. заборгованість кредитом (за тілом кредиту); - 56\~526,75 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~\~в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згоден на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про та місце засідання у встановленому законом порядку, письмового відзиву на позов не надав, про причини неявки не повідомив, що відповідно до ст.\~280\~ЦК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до такого. Судом встановлено, що 20.01.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0677411606 та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики № 2628514367 від 20.01.2020 року, що акцептована відповідачем 20.01.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинений одноразовим ідентифікатором згідно положень ЗУ «Про електронну комерцію).\~\~ На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі\~\~20 000 грн.\~\~ Враховуючи те, що [PERSON] не виконував належним чином умови договору, унаслідок чого його борг станом на 15.03.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 59\~526,75 грн., з яких: - 3000,00 грн. заборгованість кредитом (за тілом кредиту); - 56\~526,75 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, що і змусило звернутись з позовом до суду. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14.07.2021, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в т.ч. за Договором позики № 0677411606 від 20.01.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників\~\~ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0677411606 від 20.01.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідач кредит з відсотками не повернув. Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Згідно з ч. 1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). За умовами частин 1,2 ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем до суду подано: копію договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», яким визначено вартість послуг; заявку на надання юридичної допомоги №1357 від 07.02.2024; витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024, згідно з якими сума оплати за надані адвокатські послуги (надання усної консультації з вивченням документів, підготовка пропозицій, складання позовної зави) становить 13 000 грн.; платіжна інструкція №413000008 від 09.02.2024 про сплату ТОВ «Коллект Центр» АО «Лігал Ассістанс» 51 000 грн. за надання правничої допомоги згідно з договором №02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі №910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що деякі види робіт мають необґрунтовано завищену вартість. Отже, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатами робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг). Таким чином, виходячи із встановленої реальності правничої допомоги та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч.3ст.2ЦПК\~України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5 000 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. Окрім цього, з врахуванням ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: partial