Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

09.04.2024 [PERSON] звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.05.2016 року між ним та [PERSON] , було укладено шлюб в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Проте спільне подружнє життя у них не склалося, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 14 грудня 2023 року шлюб розірвано та визначено місце проживання дитини із батьком [PERSON] . Вказує, що відповідачка покинула його з дочкою ще у 2021 році і переїхала жити в м. Хирів Самбірського району, Львівської області, а він з дочкою залишився проживати в с. Глибока Самбірського району, Львівської області. Ще деякий час після фактичного припинення шлюбних відносин Відповідачка навідувала дочку, але це було дуже рідко, при кожних таких зустрічах відповідачка вчиняла скандали, застосовувала до дитини не допустимі методи виховання, а потім пропадала на довгі періоди часу. Відповідачка ніяким чином не піклується про свою доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхом дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дочкою освіти Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей не бере. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку Відповідачки. Дочка знаходиться на його утриманні. Вважає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме і злісне ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідачки до своїх батьківських обов`язків. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024 року справа визначена для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 08.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дащишак О.С. не з`явилися, проте від представника позивача надійшла заява в якій просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 21.05.2024 від неї надійшла заява в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, від начальника служби у справах дітей [PERSON] надійшла заява в якій просить справу розглядати без представника служби у справах дітей, позовні вимоги підтримує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі, перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.12.2023 розірвано (а.с.9). За час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.2016 (а.с.11). Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов проживання №15 від 05.03.2024 [PERSON] зареєстрований і проживає з дочкою [PERSON] в [ADDRESS] в задовільних матеріально- побутових умовах (а.с.13). Довідкою №133/02-214 від 07.02.2024 виконкому Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області підтверджується факт самостійного виховання, утримання та забезпечення неповнолітньої дочки [PERSON] так як згідно рішення Старосамбірського районного суду від 14.12.2023 року, яке вступило в законну силу 16.01.2024 року на основі висновку органу опіки та піклування №114 від 05.12.2023 року визначено місце проживання дитини з батьком за однією адресою [ADDRESS] . Колишня дружина, [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає так, як перебуває за межами України, що підтверджується печаткою в закордонному паспорті про перетин державного кордону в Республіку Польща, а також свідоцтвами консульства у Кракові, Республіка Польща, зареєстровано в реєстрі за №570/4-213-2024 від 16.01.2024 року ( а.с.14). Відповідно до довідки №3 від 23.02.2024 виданої ЗЗСО І-ІІІ ступенів закладу дошкільної освіти с. Скелівка Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] займається навчальним процесом дочки, [PERSON] . Протягом тривалого часу мати, [PERSON] , до школи не приходить та станом справ не цікавиться ( а.с.15). Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хирівської міської ради №114 від 05.12.2023 (а.с.16.17), орган опіки та піклування Хирівської міської ради вважає за доцільне затвердити рішення про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Хирівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановлено, що орган опіки і піклування Хирівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вказаний висновок затвердженого рішенням №47 від 17.04.2024 Хирівської міської ради самбірського району Львівської області ( а.с.31,32). Правовідносини, наявні між сторонами, мають наступне правове регулювання. Ч. 3 ст. 51 Конституції України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно зі статтею 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин першої та другої\~статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч.ч. 1-3\~ст. 150 СК України, яка передбачає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1\~ст. 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК України. Перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав\~обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який \~подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. \~ Суд вважає, що наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.1\~ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивач, згідно з вимогами частини першої\~статті 206 ЦПК України, може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. Частиною четвертою\~статті 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач визнала позов, про що звернулася до суду з відповідною заявою, в якій зокрема зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, приходить до висновку, що згідно положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 605,60 гривень, та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Outcome: approved