Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У травні\~2021\~року [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~(далі\~ відповідач)\~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики,\~укладеного у\~виді боргової\~розписки від\~01.03.2021\~р.,\~у якому,\~з урахуванням\~заяви про\~збільшення позовних\~вимог,\~просив суд\~стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у загальному розмірі 850174 (вісімсот п`ятдесят тисяч сто сімдесят чотири), 39 гривень, з яких: 570 000 гривень основна заборгованість за зобов`язаннями, 48 391, 24 гривень 3 % річних від простроченої суми, 231 783,15 гривень інфляційні втрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.03.2021 р., між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі укладено договір позики. Факт укладення договору позики та факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується виданою відповідачем у цей же день розпискою. З тексту розписки чітко вбачається, що сторони узгодили всі істотні умови договору позики, а саме в розписці чітко визначені: - сторони: прізвище, ім`я та по-батькові, адреса місця проживання і РНОКПП особи, яка отримує грошові кошти ( [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) та прізвище, ім`я та по-батькові особи і РНОКПП, яка передає грошові кошти ( [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ); - сума, яку відповідач отримує у борг (цифрами та прописними буквами) 570\~000 (п`ятсот сімдесят тисяч) гривень; - кінцевий термін повернення отриманих коштів (до 02.04.2021 р.); - зобов`язання відповідача повернути кошти у встановлений строк. Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Не зважаючи на неодноразові нагадування, відповідач до цього часу позику не повернув позивачу. Відповідно до боргової розписки від 01.03.2021 р., відповідач мав повернути отримані у борг від позивача кошти до 04.04.2021 р., тому відлік прострочення зобов`язання починається з 05.04.2021 р. Станом на день подання цієї заяви борг не повернуто, тобто відповідачем прострочено строк виконання зобов`язання, а відтак позивач набув права на нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат. Враховуючи наведене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума позики у загальному розмірі 850 174 (вісімсот п`ятдесят тисяч сто сімдесят чотири), 39 гривень, з яких: основна заборгованість за зобов`язаннями: 570 000 гривень; 3% річних від простроченої суми: 48 391, 24 гривень; інфляційні втрати 231 783,15 гривень. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми заборгованості, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2021 року за вищевказаним позовом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено дату підготовчого засідання; сторонам встановлено строк на подання до суду заяв по суті спору. 13.09.2021 р. представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечується факт отримання відповідачем від позивача у борг грошових коштів у розмірі зазначеному у розписці від 01.03.2021 р. та зазначено наступне. Розписка та підпис на ній Відповідачу не належать. Таким чином, Відповідач не укладав договір позики з Позивачем та не отримував зазначену ним суму, а також йому нічого не відомо про зазначену позивачем розписку від 01.03.2021 р., жодної розписки Відповідач не підписував, а оскільки грошові кошти він не брав, то такий договір вважається неукладеним. Водночас у відзиві представник відповідача з посиланнями на ст. ст. 202, 207, 1047 ЦК України та правові висновки Верховного Суду, викладені у Постановах від 10.05.2018 р. у справі №569/6719/16-ц, від 30.09.2019 р. у справі №756/14868/15-ц, від 10.06.2020 р. у справі №711/8696/15-ц, від 08.10.2020 р. у справі №194/1126/18, від 13.01.2021 р. у справі №225/6667/16-ц, відмічає, що договір позики укладений на суму в 570 000,00 грн обов`язково укладається у письмовій формі, а позивач не надає суду відповідного договору, підписаного обома сторонами, з чітким переліком взаємних прав та обов`язків, а на підтвердження зобов`язань надає лише копію розписки. У відзиві також акцентовано увагу суду на тому, що окрім відсутності у позивача двостороннього договору позики, також викликає обґрунтовані сумніви і сама розписка, на яку він опирається. Зокрема у розписці відсутня інформація про місце її складення, а також відсутні відомості про свідків в присутності яких могла б укладатись ця розписка та які б могли підтвердити факт особистого написання розписки і факт передачі коштів. Представник відповідача ставить під сумнів автентичність розписки, оскільки ані про існування вказаного документа відповідачу не відомо, ані сума таких грошей не отримувалась відповідачем та заявляє, що між позивачем і відповідачем не виникало відповідних грошових зобов`язань. Позивач також не надає жодного доказу, що підтверджував би перерахунок вказаної суму на рахунок відповідача. Також позивач не додає до суду доказів того, що розписку складав особисто відповідач. А тому, враховуючи вказані обставини у відповідача взагалі виникає обґрунтований сумнів щодо існування оригіналу вказаної розписки про отримання позики та належності її саме відповідачу, оскільки документ відповідачем не підписувався, а копії можуть свідчити про підробку підпису. Отже, позивач не надав належних доказів, які б в сукупності могли підтвердити описану ним позицію. Позивач не довів ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що факт укладення між сторонами договору позики від 01.03.2021 р. не доведено, таким чином даний правочин є неукладеним. Вказана позовна заява була подана на підставі спотворених даних про те, що нібито відповідачем було підписано розписку про отримання позики від 01.03.2021 р. Доводи позивача не відповідають дійсності та спрямовані на незаконне стягнення з відповідача великої суми коштів шахрайським шляхом. На підставі наведеного, представник позивача просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] у цивільній справі №\~369/7005/21 про стягнення заборгованості розмірі 570 000,00 гривень. 13.09.2021 р. позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено таке. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. До правовідносин сторін за договором позики застосовуються положення Глави 71 ЦК України та загальні положення про зобов`язання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові копни або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві гаку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, законодавець передбачає , що договір позики може бути представлений розпискою. У відзиві адвокат відповідача вказує, що нібито він кошти не отримував та жодної розписки не писав, однак в позивача є навіть фото його зі своєю власноруч написаною розпискою, яке було зроблено одразу після написання. З фото вбачається, що саме відповідач сидить біля розписки та досі задоволено виглядає, не вбачається жодного примусу. З приводу великого сумніву відповідача про існування оригіналу розписки, то повідомляємо, що оригінал буде наданий суду для огляду, оскільки дійсна, сума є досить великою. Представник відповідача стверджує, що така сума є незвично та він не брав жодних коштів. Зайшовши на сайт «Судова влада України», ми дізнались про наявність багатьох рішень по стягненню коштів з [PERSON] , починаючи з 2012 року по сьогоднішній день. Він понабирав кредитів та їх не повертає. Наразі відкрито ще одну справу у провадженні судді [PERSON] по іншому стягненню. Відповідач є професійним шахраєм, який тільки позичає кошти та не збирається повертати, нажаль, позивач дізнався про це тільки зараз від представників, що скористались судовими реєстрами. Окрім банків, відповідач брав в борг у громадян, наприклад в 2015 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено рішенню по стягненню з нього основної суми боргу 810 000 гри., не враховуючи інфляційні втрати в розмірі 329 670, 00 гри., 3 % річних від суми прострочення у розмірі 13 581,00 гри., а всього 1 153 251 (один мільйон сто п`ятдесят три тисячі двісті п`ятдесят одну) гривню 00 копійок. З рішень по стягненню з відповідача коштів вбачається, що він брав мільйони в борг, а отже 570 000 гри для нього не велика сума та він вже звик до боргів. Через шахрайські дії відповідача, позивачем ініційовано відкриття кримінального провадження з приводу шахрайських дій [PERSON] . Однак, попри викладене у відзиві, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх слів, а тому все викладене у відзиві не може братись судом до уваги, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 20.10.2021 р. представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому вказує на недостовірність наданого позивачем до відповіді на відзив фото відповідача з розпискою про о тримання від позивача грошових коштів у борг, оскільки воно не містить інформації про дату та час зйомки, місце події, номеру знімку та інших підстав, що дозволили б ідентифікувати його як належний та достатній доказ; не встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення позивача. Зокрема, зі змісту вказаного фото неможливо встановити ряд обставин, оскільки: фото не підтверджує факт написання чи підписання відповідачем тексту, що лежить перед ним, оскільки фото зроблено не в процесі власноручного написання тексту та не під час його підпису відповідачем. Фото дає лише підстави підтвердити факт присутності позивача поряд із текстом, зміст якого нам не відомий; із наданого фото неможливо встановити, який саме зміст має цей текст та чи має він відношення до обставин справи та чи є це саме тою розпискою на яку посилається позивач у своїй позовні заяві; фото не дає інформації про обставин ситуації, а також відсутність жодного примусу, тиску чи стану відповідача в той момент (про який зазначає позивач); фото не дає можливості встановити час і місце де воно було зроблено, а також його контекст. Крім того, при поданні вказаного доказу позивачем у відповіді на відзив, в порушення ст. 100 ЦПК України, не зазначено інформацію, щодо наявності у нього або іншої особи оригіналу цього електронного доказу. Наявність інших рішень або судових справ, де фігурує відповідач, не може заздалегідь програмувати рішення суду в конкретній справі, жодна зі сторін, виходячи з принципу їх рівності в процесі, не має заздалегідь визначених переваг у спорі порівняно з іншою стороною. Кожна судова справа є індивідуальною за своїми фактами, обставинами, доказами, способами захисту тощо, має свій предмет та підстави позову, в якій мають досліджуватись та встановлюватись фактичні обставини справи, що виникли в межах спірних правовідносин та які є предметом відповідної конкретної справи, а тому посилання Позивача на інші судові справи за участю Відповідача є недоречним та не має братися судом до уваги. Звинувачення [PERSON] у шахрайстві на підставі відкритого кримінального провадження за заявою позивача є неприпустимим, адже винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення встановлюється виключно судом, а до цього така особа вважається невинуватою. 25.10.2021 р. представником відповідача подано до суду заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.10.2021 р. за заявою представника відповідача адвоката Черкасова Д.О. призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1.Чи виконано рукописний текст на розписці від 01 березня 2021 року [PERSON] .?, 2.Чи належить підпис на розписці від 01 березня 2021 року [PERSON] .?; проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; витрати на проведення експертизи покладено на відповідача [PERSON] ; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. У судовому засіданні 26.10.2021 р. представником позивача надано суду оригінал розписки відповідача від 01.03.2021 р. про отримання коштів у борг. 11.02.2022 року до суду надійшло клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів: оригіналу досліджуваного документа розписки від 01.03.2021 р.; вільних зразків підпису та почерку [PERSON] ; умовно-вільних зразків підпису та почерку [PERSON] ; експериментальних зразків почерку та підпису [PERSON] . При цьому, у клопотанні експерта зазначено, що у разі його незадоволення протягом 45 календарних днів, ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи буде залишено без виконання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2022 р. поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики; призначено судове засідання у справі. 24.05.2022 р. відповідачем [PERSON] ; суду надано вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки свого підпису та почерку. 21.10.2022 р. до суду надійшов лист директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, у якому вказано, що відповідно до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 08.01.1998 р. № 53/5, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 03.11.1998\~р. за № 705/3146 (зі змінами та доповненнями), Ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.10.2021 р. про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі № 369/7005/21 залишено без виконання, через відсутність оплати відповідачем проведення експертизи. Постановою Київського апеляційного суду від 09.11.2021 р. скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.07.2021 р. та прийнято нову постанову, якою заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на 27/100 частини домоволодіння загальною площею 149,1 м2 з житловою площею 85,4 м2 за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 27.12.2005 р. Р № 1-3799, виданого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою. Згідно з розпорядженням Керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] від 10.10.2023 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 369/7005/21 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.10.2023 р. справу прийнято до свого провадження суддею Янченко А.В., призначено підготовче провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.03.2024 р. закрито підготовче провадження у справі № 369/7005/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики; призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14:00 год. 28.05.2024 р. У судове засідання 28.05.2024 року позивач не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, 28.05.2024 р. представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, заявив про надання доказів витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved