Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

02 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути заборгованість за кредитним договором № 10211108200 від 10.10.2021 року у розмірі 33293,94 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10211108200, у формі заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар», на підставі якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору № 10211108200 від 10 жовтня 2021 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15804,8 грн на придбання товару у Продавця на строк 24 місяці, з кінцевим терміном повернення 10.10.2023 року, зі сплатою кредиту 4,50% кожного місяця, реальна річна процентна ставка 83,16%. Так, у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань станом на 01 березня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 33293,94 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15804,87 грн; заборгованості за відсотками 17489,07 грн.. Зазначену суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Відповідачем відзиву не надано. Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.\~280\~ЦПК\~України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 10 жовтня 2021 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10211108200, у формі заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар», на підставі якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору № 10211108200 від 10 жовтня 2021 року [PERSON] отримав відповідно до п. 1 Кредитного договору (Заяви-приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар») кредит у розмірі 15804,87 грн на строк 24 місяці, з кінцевим терміном повернення 10.10.2023 року, зі сплатою кредиту 4,50% кожного місяця, реальна річна процентна ставка 83,16%. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Також до позовної заяви позивачем надано виписку з особового рахунку за кредитним договором №10211108200 від 10 жовтня 2021 року, з якої вбачається, що унаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за [PERSON] рахується заборгованість 33293,94 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15804,87 грн; заборгованості за відсотками 17489,07 грн.. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановленні судом обставини, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед Банком, внаслідок чого суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved