Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2016 між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №С01.179.72828. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № С01.179.72828 від 05.07.2016 в сумі 88709,90 грн., з яких: 36800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 51909,90 грн. - сума заборгованості за відсотками. 25.04.2019 між [PERSON] та ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» укладено кредитний договір № 10000476944. 11.05.2021 між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 10000476944 від 25.04.2019 в сумі 5346,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3346,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позикодавці свої зобов`язання за договорами виконали в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за кредитами не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28.02.2024 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29.03.2024 відповідачкою [PERSON] у встановлений судом строк до суду надано відзив на позовну заяву. Відповідно до якого, відповідачка заперечує проти позовних вимог. Вказує, що позивач не повідомив відповідачку про укладення договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023. Оскільки, між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «Ідея банк» укладений договір доручення № 5 від 10.01.2020 з приводу здійснення законодавчо - передбачених заходів, спрямованих на стягнення заборгованості за кредитним договором № С01.179.72828 від 05.07.2016, про існування такого договору позивач повідомив відповідачку в листі від 20.01.2021. Отже, відповідно договір факторингу № 07072023 від 07.07.2023 є несумісним, оскільки вимоги двох вказаних договорів суперечать одна одній та виконуватись одночасно не можуть. Крім того, відповідачка вважає, що позивач не має права надавати факторингові послуги з наступних підстав. Строк ліцензії на факторинг позивача сплив 17.03.2022. Проте, суду не надано доказів, що позивач має вказану ліцензію на даний час та з конкретними видами факторингової діяльності, за якою мав би право на стягнення заборгованості за кредитними договорами, тобто спеціальний факторинг. Щодо кредитного договору №10000476944 від 25.04.2019 , позивач стверджує, що 25.04.2019 між [PERSON] та ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» укладений кредитний договір № 10000476944 від 25.04.2019 в електронній формі, підписаний одноразовим цифровим ідентифікатором. Проте, відповідачка заперечує укладення кредитних договорів з ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС», відповідно кредитні кошти не отримувала. Згоду на підписання договору за допомогою одноразового електронного ідентифікатора та на обробку персональних даних відповідачка не давала. СМС-повідомлень з кодами відповідачка не отримувала, а номер телефону, який зазначено в анкеті не існує. 30.09.2015 відповідачкою здійснено в АТ «Ідея Банк» відкриття поточного рахунку № [NUMBER] в межах пакету послуг «Пенсійний стандарт», для отримання пенсії по інвалідності 3 групи. Укладення Кредитного договору №С01.179.72828 від 05.07.2016 відповідач не пам`ятає. В п. 3.2 вище вказаного кредитного договору зазначено, що ліміт доступний клієнту на момент укладення угоди становить 35000,00 грн.. Проте, доказів отримання та користування відповідачкою кредитними коштами письмові матеріали справи не містять. В жодному документі не зазначено, що відповідач отримала картку, а також, що на картку перераховані гроші кошти в розмірі 35000,00 грн. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач. Окрім того, кредитні договори, на які посилається позивач, суперечать ЗУ «Про захист прав споживачів». Таким чином, жодних належних доказів на підтвердження обставин, вказаних у позовній заяві позивачем до позовної заяви не долучено. 05.04.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Маглич І.С. до суду подано відповідь на відзив. Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає відзив безпідставним, необґрунтованим. Кредитний договір № 10000476944 від 25.04.2019 укладений сторонами, шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх вказаних дій договір між [PERSON] та ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» не був би укладений. Тобто, для укладання договору № 10000476944 від 25.04.2019, відповідачкою вчинено ряд дій, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. Щодо кредитного договору № C01.179.72828 від 05.07.2016 року жодних заперечень з приводу того, що відповідачка не погодилася з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору останньою не висловлено. Обставини укладення договору відповідачкою не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідачка належним чином ознайомлена з умовами вищезазначеного договору. Відтак, з огляду на свободу договору, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначеного договору. При цьому вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін. Крім того, на кожному аркушу договору № C01.179.72828 від 05.07.2016 міститься підпис відповідачки, що в свою чергу доводить його укладення з боку останньої. Посилання відповідачки на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання кредитних коштів від Первісних кредиторів є помилковим та безпідставним, оскільки факт їх надання підтверджуються, власне, наявними у матеріалах справи вищезазначеними договорами, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності до суду заявлено не було. Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини, щодо передання в позику чи кредит відповідачці коштів у вказаному розмірі. Доводи відзиву на позовну заяву про пропуск строків позивної давності щодо вимог по вказаним кредитним договорам є необґрунтованими та безпідставними. Так, відповідачка підписавши кредитний договір № C01.179.72828 від 05.07.2016 погодилася, із тим, що строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, встановлюється сторонами тривалістю 10 років (пункт 6 договору). Крім того, відповідно до пункту 12 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. А також, відповідно до пункту 19 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, на підставі викладеного позивачем строк позовної давності не пропущено. 23.04.2024 [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив, вказала, що нею не укладалися договори № СО1.179.72828 від 05.07.2016 з АТ «Ідея Банк» та № 10000476944 від 25.04.2019 з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». Договір з ТОВ «Ідея Банк» це скоріше фальсифікація з використанням даних відповідачки з пенсійного рахунку, а про Договір з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» [PERSON] дізналася з даної позовної заяви. Кошти від ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» не отримувала. А також, договори позивача не є договорами факторингу. Оскільки клієнт за договорами не здійснює фінансування нового кредитора. Таким чином договори не основані на законі є нікчемними. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ст. 279 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.07.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С01.179.72828 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка підписана власноруч позичальником. Відповідно до п. 2 Угоди, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard World термін дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Згідно п. п. 3.2 п. 3 Угоди, ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 35000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та без ризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відповідно до п. п. 3.3 п. 3 Угоди, процентова ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 42.0000% річних. З довідки - повідомлення від 05.07.2016, яка підписана власноруч [PERSON] вбачається, що термін користування кредитом 12 місяців, орієнтовна реальна процентова ставка 51,10% річних. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 07.07.2023, відповідно до якого ПАТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ПАТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно п. п. 2.1. п. 2 Договору факторингу, за цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає право вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. п. 2.2. п. 2 Договору факторингу, Право Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною часткою цього Договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 4 До договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 88709,90 грн., з яких: 36800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 51909,90 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за комісією. 25.04.2019 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 10000476944 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п. п. 1.1. п. 1. кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші зобов`язання, передбачені цим Договором. Згідно п. п. 1.2. п. 1. кредитного договору, сума на який надається кредит 2000,00 грн.. Тип кредиту - кредит. Підпунктом 1.3. пункту 1 кредитного договору визначено строк надання кредиту 30 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів/розрахунків, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредитування може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається на споживчі цілі (п. п. 1.5. п. 1. кредитного договору). Відповідно до п. п. 1.6. п. 1. кредитного договору, орієнтована реальна річна процентова ставка на дату укладення цього Договору складає за ставкою 401.5% річних. Згідно п. п. 1.2. п. 1. кредитного договору, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору складає за ставкою 2660,00 грн. 11.05.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 11052021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. п. 1.1. п. 1. Договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. п. 1.2. п. 1 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 10000476944 в сумі 5346,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3346,00 грн.- сума заборгованості за відсотками. Вказані кредитні договори містять всі необхідні реквізити, в тому числі і особисті дані відповідача такі, як реєстраційний номер облікової картки платників податку, паспортні дані, адресу місця реєстрації. Окрім цього, Угода № С01.179.72828 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 05.07.2016 укладена між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , яка підписана власноруч відповідачкою. Підстав вважати, що Угода № С01.179.72828 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 05.07.2016 та Договір № 10000476944 про надання споживчого кредиту від 25.04.2019 підписані не відповідачкою, а іншою особою у суду немає. При цьому вказані договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. На виконання умов Договору № 10000476944 про надання споживчого кредиту від 25.04.2019, позичальником на картковий рахунок [PERSON] здійснено платіж в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою від 19.02.2024 Вих.№374/02 підписаною директором ТОВ «Платіж Онлайн» [PERSON] . Крім того, позивачем на підтвердження виконання умов Угоди № С01.179.72828 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 05.07.2016 надано виписку по рахунку з 05.07.2016 по 07.07.2023 підписаною заступником директора Операційного департаменту АТ «Ідея Банк» Дропко О., а також, довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] , з яких вбачається, що відповідачка отримала кредитні кошти на картковий рахунок. Отже, АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» виконали взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредити відповідно до умов укладених кредитних договорів, а відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладених кредитних договорів, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавців, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитних договорів відмовитися від договорів без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Проте, всупереч умов кредитних договорів, відповідачка не виконала свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісних кредиторів. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитних договорів, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами факторингу. Як вбачається з кредитного договору № 10000476944 від 25.04.2019, він підписаний електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору кредитної лінії за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства. А також, з Угоди № С01.179.72828 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 05.07.2016 вбачається, що вона підписана власноруч відповідачем [PERSON] . Отже, з вказаного можна дійти висновку, що відповідачка належним чином ознайомлена з умовами кредитних договорів. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Отже, враховуючи зміст Угоди № С01.179.72828 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 05.07.2016 та довідки-повідомлення, кредитний договір укладений строком на 12 місяців, тобто до 15.12.2022, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 05.07.2017. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. На підтвердження вимоги щодо розміру заборгованості за відсотками за кредитним договором № С01.179.72828, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № С01.179.72828 від 05.07.2016, за період з 07.07.2023 по 31.01.2024 (а.с.12). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки на користь позивача відсотків за кредитним договором № С01.179.72828 від 05.07.2016 у період з 07.07.2023 по 31.01.2024 у сумі 51909,90 грн. задоволенню не підлягають, оскільки нараховані після закінчення терміну дії Угоди № С01.179.72828 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 05.07.2016. Заборгованість за відсотками за Договором № 10000476944 про надання споживчого кредиту від 25.04.2019 в сумі 3346,00 грн. стягненню не підлягає. Так, строк надання кредиту за вказаним договором № 10000476944 від 25.04.2019 встановлений 30 днів до 25.05.2019, на підтвердження суми заборгованості, позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 11.05.2021 по 31.01.2024 (а.с. 32), а відтак правові підстави стягнення заборгованості за відсотками, передбачені умовами вказаного договору, після 25.05.2019 закінчення строку дії договору - відсутні. Таким чином з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за основною сумою боргу за Угодою № С01.179.72828 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 05.07.2016 в розмірі 36800,00 грн. та суму заборгованості за основною сумою боргу за Договором № 10000476944 про надання споживчого кредиту від 25.04.2019 в розмірі 2000,00 грн., внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідачки викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив суд до уваги не приймає, через недоведеність. Підстави для застосування наслідків спливу строків позовної давності у суду відсутні, враховуючи положення кредитного договору та перехідні положення ЦК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 38800,00 грн. (38800,00*100:94055,90=41,25%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1249,05 грн. (3028*41,25:100=1249,05). Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1249,05 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial