Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала на те, що вона, є власником квартири [ADDRESS] . Зазначає, що вказаний будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 7310136600:36:001:1136 площею 0,10 га. Стверджує, що у 2018 році вона із сусідами з квартири [ADDRESS] за спільною згодою здійснили поділ зазначеної земельної ділянки. У зв`язку з цим, вона являється власником земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 площею 0,0456 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказує, що 2023 році її сусід - відповідач [PERSON] власник будинку [ADDRESS] почав самовільно без її дозволу розбирати фундамент її господарських споруд, стверджуючи, що він розташований на його земельній ділянці. Разом з тим, спеціаліст, який був запрошений нею (позивачкою) для встановлення меж в натурі, встановив, що має місце накладка земельних ділянок. Згідно схеми накладок земельних ділянок площа накладок земельних ділянок складає 0,0138 га. між її земельною ділянкою кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 та земельною ділянкою, яка перебуває у власності відповідача [PERSON] - кадастровий номер 7310136600:36:001:0023. Окрім того, має місце накладення земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:0024, яка перебуває в оренді відповідача [PERSON] на її приватну земельну ділянку, площа накладення 0,0016 га. Зазначає, що таке накладення земельних ділянок створює їй перешкоди у користуванні власністю, оскільки, площа накладення складає майже половину її приватної земельної ділянки, якою вона фактично не має змоги користуватись та земельна ділянка відповідача накладається на її в місці біля житлового будинку таким чином, що прохід до виходу із подвір`я становить 60 см. Така відстань до огорожі не дає змоги вільно пересуватись земельною ділянкою. Стверджує, що враховуючи наведені порушення її прав, вона звернулась із листом-вимогою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом внесення виправлень у відомостях про земельні ділянки, проте, останній не відреагував. Вказує, що відстань від межі суміжної земельної ділянки до стовбурів дерев, які висаджуються, має бути від 4 м. до 6 м. в залежності від величини крони (але не менше 1/2 діаметра крони дерева), а до кущів - 1,0 м. (пункт 6.1.41 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій"). Проте, у той же час, фактична відстань від житлового будинку [ADDRESS] до огорожі із земельною ділянкою по [ADDRESS] становить 60 см. На підставі вищевикладеного, просить суд усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю шляхом відновлення стану земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 площею 0,0456 га. по [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , шляхом встановлення (відновлення) меж даної земельної ділянки відповідно технічної документації на вказану земельну ділянку та внесення змін до координат земельних ділянок 7310136600:36:001:0023, 7310136600:36:001:0024. Усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю шляхом встановлення [PERSON] та [PERSON] огорожі між земельними ділянками 7310136600:36:001:1118, \~ \~ \~ \~7310136600:36:001:0023, 7310136600:36:001:0024 згідно даних Державного земельного кадастру, визначених у технічній документації до земельної ділянки 7310136600:36:001:1118. Від відповідача, до суду, надійшов відзив на позов, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити, за безпідставністю та необґрунтованістю. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, посилалась на доводи, викладені в позовні заяві. Просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував, щодо задоволення позову, посилався на доводи, викладені у відзиві на позов. Просив суд в задоволенні позову відмовити, за безпідставністю та необґрунтованістю. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився. Від нього, до суду, надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтвердила висновки зазначені у висновку експерта №58 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 27.03.2024 року, яку проводила остання. Суд, заслухавши пояснення представників по справі, пояснення судового експерта, приходить до наступного: Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Як убачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . /а.с. 9-12/. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 7310136600:36:001:1136 площею 0,10 га. /а.с. 13/. У 2018 році позивачка [PERSON] разом із сусідами з квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] за спільною згодою здійснили поділ зазначеної земельної ділянки. У зв`язку з цим, позивачка [PERSON] являється власником земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 площею 0,0456 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). /.а.с. 14-18/. Як було встановлено судом в судовому засіданні, відповідач [PERSON] , власник будинку [ADDRESS] , почав самовільно розбирати фундамент її (позивачки) господарських споруд. Згідно схеми накладок земельних ділянок площа накладок земельних ділянок складає 0,0138 га. між земельною ділянкою позивачки [PERSON] кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 та земельною ділянкою, яка перебуває у власності відповідача [PERSON] - кадастровий номер 7310136600:36:001:0023. /а.с. 19/. Позивачка [PERSON] звернулась із листом-вимогою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом внесення виправлень у відомостях про земельні ділянки, проте, останній не відреагував. /а.с. 20-22/. Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] №58 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 27.03.2024 року, встановлено: «Відсутні зміщення меж між земельними ділянками кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 та 7310136600:36:001:0023, відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки, земельна ділянка з кадастровим номером 7310136600:36:001:0024 не досліджувалась в зв`язку з не наданням експерту на дослідження інформації щодо її розташування; проте наявні порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 і 7310136600:36:001:0023, відповідно до право встановлювальних документів на ці земельні ділянки та земельних ділянок розташованих по [ADDRESS] та [ADDRESS] , згідно їх фактичного користування, а саме: - наявні зміщення межі між земельними ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] , згідно їх фактичного користування по відношенню до межі земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 відповідно до правовстановлювальних документів на цю земельну ділянку на відрізку між точками повороту меж позначених в каталозі координат цифрами 20 - 19, 19 - 7 та частково 7-4 в сторону земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118, яке утворює накладання земельних ділянок по [ADDRESS] , згідно її фактичного користування та земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 відповідно до правовстановлювальних документів, площею 0,0009га (9 м2), а також на частині вирізку між, точками повороту меж позначених в каталозі координат цифрами 7 - 4 в сторону земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118, яке утворює накладання земельних ділянок по [ADDRESS] , згідно її фактичного користування та земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 відповідно до правовстановлювальних документів, площею 0,0001га (1 м2); - наявне зміщення межі між земельними ділянками по [ADDRESS] , згідно їх фактичного користування по відношенню до межі земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:0023 відповідно до правовстановлювальних документів на цю земельну ділянку на частині відрізку між точками повороту меж позначених в каталозі координат цифрами 13 - 2 в сторону земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:0023, яке утворює накладання земельних ділянок по [ADDRESS] , згідно її фактичного користування та земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:1118 відповідно до правовстановлювальних документів, площею 0,0001га (1 м2).» /а.с. 108-120/. Відповідно до п. г) ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч.1, 2 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. б), д) ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.33 Постанови № 5 від 30.03.2012 року із відповідними змінами «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Таким чином, з матеріалів справи у їх сукупності слідує, що своїми діями відповідач створив перешкоди у користуванні позивачці майном, яке їй належить на праві власності шляхом обмеження у повній мірі користування земельною ділянкою, чим порушуються її законні права. На підставі вищевикладеного, з огляду на фактичні обставини справи та норми Закону, якими вони врегульовані, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, і необхідність відновлення порушених прав позивачки шляхом зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 18 000 грн., суд приходить до наступного: Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів. У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. Розмір відшкодування не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність. Розумна необхідність це врахування часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду і складність справи; вартість відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; ціна позову; докази, що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката (отже, це суто оціночне поняття). Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п. 6.5. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року) Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що позивачкою надано суду розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги /а.с. 28-29/, а тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 2147,20 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved