Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №86125258_RESTRUCT від 03.11.2020 року відповідач отримав кредит у розмірі 77 640грн. 76коп. Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 02.01.2024 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 100 072грн. 69коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 100 072грн. 69коп. за кредитним договором №86125258_RESTRUCT від 03.11.2020 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач скористалася своїм права та надала відзив на позовну заяву, в якій вказала, що позов визнає частково, оскільки протягом строку дії кредитного договору №86125258_RESTRUCT від 03.11.2020 року банком безпідставно - за нікчемною умовою договору зараховано на погашення комісії сплачені нею грошові кошти у розмірі 27 256,92 гри. Отже вважає, що вказану суму слід зарахувати на погашення заборгованості, заявленої до стягнення позивачем у загальному розмірі 41 769,57 грн. (41 769.38 грн. (заборгованість по тілу кредиту) + 0,19 грн.( заборгованість по процентам)). Отже, відповідач стверджує, що заборгованість, що підлягає стягненню за даним позовом, складає 14 512,65 грн. Тому просить суд задовольнити його частково - саме у зазначеному розмірі, а судові витрати стягнути з неї пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2020 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за №86125258_RESTRUCT. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 77 640грн. 76коп. /а.с.7-11/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданий позивачем, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач станом на 02.01.2024 року, заборгувала перед банком борг в сумі 100 072грн. 69коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 41 769грн. 38коп., заборгованість по відсоткам 0,19грн. 00коп., заборгованість по комісії 58 303грн. 12коп. /а.с.12-13/. Однак, суд не може залишити поза увагою пункт 1.1.5 заяви-договору № 8612528 від 03 листопада 2020 року, де зазначено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена в розмірі 2,90 % на місяць від основної суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена в детальному розписі складових загальної вартості кредиту та графіку платежів, який є додатком № 1 до договору від 03.11.2020 року, його невід`ємною частиною та у відповідності з яким щомісячний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2251,58 грн., а її загальний розмір (за весь період користування кредитом) 135 094,80 грн., що на 57 454,04 грн. перевищує розмір тіла кредиту, отриманого відповідачем в сумі 77 640,76 грн., а також в більше, ніж 3000 разів перевищує розмір процентної ставки (згідно з п.п.1.1.4 цього кредитного договору розмір процентної ставки становить 0.01 % річних, а пунктом 1.1.5 встановлено розмір щомісячної комісії 2,9%. що становить 34,8% річних). Отже, розмір такої комісійної винагороди, з огляду на зокрема, розмір кредиту та процентів, вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що вказану умову не можна визнати справедливою та розумною. Крім того, суд звертає увагу, що в умовах заяви-договору № 8612528 про надання кредиту не зазначено, що саме входить в структуру плати за обслуговування кредиту, чи включає в себе обслуговування кредиту плату за послуги банку, безоплатність яких передбачена Законом України «Про споживче кредитування». Зокрема, банк не вказав переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія, як не надав і доказів їх наявності та погодження із відповідачем, як зі споживачем, при укладенні кредитного договору, а тому положення п. 1.1.5 заяви - договору № 8612528 від 03 листопада 2020 року є нікчемними відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд зважає на те, що споживачем є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування /постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року по справі - № 727/5461/23/. Так, згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року) до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, які включають в себе комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання іншого типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитоданцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно із ч. ч. 1.2, 4, 5, 7, 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є не справедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку із набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Разом із тим до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті З ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Враховуючи викладені обставини, оскільки положення договору від 03.11.2020 року щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними, відсутні підстави для стягнення з відповідача комісії в сумі 58 303,12 грн. З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 86125258 RESTRUCT про надання кредиту від 03 листопада 2020 року, а також з виписки банку, вбачається, що протягом строку дії цього кредитного договору банком безпідставно - за нікчемною умовою договору зараховано на погашення комісії сплачені відповідачем грошові кошти у розмірі 27 256,92 гри, а тому вказану суму слід зарахувати на погашення заборгованості, заявленої до стягнення позивачем у загальному розмірі 41 769,57 грн. (41 769.38 грн.(заборгованість по тілу кредиту) + 0,19 грн.( заборгованість по процентам)). Таким чином, заборгованість, що підлягає стягненню за даним позовом, складає 14 512,65 грн. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial