Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Адвокат Лисенко С.Д. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, зазначивши в якості заінтересованої особи Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті, а саме встановити факт смерті громадянина України - [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в населеному пункті Водяне Ясинуватського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил Російської Федерації, у віці 46 років. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2024 вищезазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник заявника надав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його та заявника відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~1\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану"\~від 12\~травня 2015\~року №\~389-VIII\~воєнний стан\~-\~це особливий\~правовий режим,\~що вводиться\~в Україні\~або в\~окремих її\~місцевостях у\~разі збройної\~агресії чи\~загрози нападу,\~небезпеки державній\~незалежності України,\~її територіальній\~цілісності та\~передбачає надання\~відповідним органам\~державної влади,\~військовому командуванню,\~військовим адміністраціям\~та органам\~місцевого самоврядування\~повноважень,\~необхідних для\~відвернення загрози,\~відсічі збройної\~агресії та\~забезпечення національної\~безпеки,\~усунення загрози\~небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 20.07.2022 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серія [NUMBER] . Згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 15.12.2022 №354 молодшого сержанта [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] . Відповідно до сповіщення про загибель (смерть) №539 від 02.03.2023 [PERSON] , військовослужбовець призваний по мобілізації, прийнятий на військову службу 15 грудня 2022 року до військової частини [NUMBER] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість та мужність поблизу н.п.Авдіївка Донецької області під час артилерійського обстрілу зі сторони Збройних сил Російської Федерації загинув [INFO] виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. За вказаним фактом Василівським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12023082190000101 за ч.1 ст.115 КК України. Як вбачається з наявного в матеріалах справи службового розслідування від 28.03.2023 за фактом загибелі номера обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] , [INFO] о 08 год 50 хв. в зоні бойових дій, внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил Російської Федерації із застосуванням міномету 120 мм, взводного опорного пункту 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , розташованого поблизу (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) Донецької області, загинув номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , молодший сержант [PERSON] . Тіло загиблого молодшого сержанта [PERSON] не було евакуйовано з місця події у зв`язку із грубим порушенням анатомічної цілісності та в подальшому вимушеним маневром підрозділу до запасних оборонних позицій. Фрагменти тіла загиблого залишились на тимчасово непідконтрольній Збройним Силам України території за визначеними координатами. Факт загибелі військовослужбовця підтверджується поясненнями свідків події та актом про настання смерті №8 від 13.03.2023 року. За даним фактом командиром 1 механізованого батальйону військової час тини [NUMBER] майором [PERSON] до штабу військової частини [NUMBER] було надано доповідь-довідку від 02.03.2023 року №01/606. Відповідно до акту службового розслідування було встановлено, що загибель номера обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] сталася внаслідок грубого порушення анатомічної цілісності тіла, вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків, згідно з вимогами ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» загибель військовослужбовця сталася під час проходження служби в Збройних Силах України, на підставі статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Смертельне поранення військовослужбовцем отримано під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області. Факт загибелі військовослужбовця [PERSON] підтверджується також актом про настання смерті №8 від 13.03.2023, складеного командиром військової частини [NUMBER] , згідно з яким [PERSON] загинув в населеному пункті Водяне Ясинуватського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил Російської Федерації. Заявниця [PERSON] звернулась до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) для реєстрації факту смерті чоловіка, проте отримана відповідь про відмову у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з тим, що заявницею надано для підтвердження факту смерті [PERSON] документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.11.2006 за №1150/13024. Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Згідно зі ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пп.2.2 п.2). При цьому забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (пп.2.4 п.2). Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, фельдшерська довідка про смерть видається лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті, якщо немає підозри на насильницьку смерть і причина смерті може бути встановлена точно (п.2.4). При підозрі насильницької смерті або у випадках, зокрема, коли смерть настала від механічної асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, а також на померлих, особистість яких не встановлена, фельдшерська довідка про смерть не видається. У цих випадках обов`язково провадиться судово-медична експертиза, після чого видається лікарське свідоцтво про смерть закладом охорони здоров`я (п.2.5). При цьому забороняється видача фельдшерської довідки про смерть заочно, без особистого встановлення фельдшером (акушеркою) факту смерті (п.2.6). Для заявниці [PERSON] встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її чоловіка [PERSON] є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457 викладено в такій редакції: "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій." Громадянство України померлого [PERSON] підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022, село Водяне Очеретинської селищної територіальної громади Покровського (колишнього Ясинуватського) району Донецької області з 01.02.2023 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території с.Водяне Покровського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть чоловіка, заявниця не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю [PERSON] , зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. Відповідно до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією Російської Федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. Оскільки заявник позбавлена можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті чоловіка на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [INFO] громадянина України [PERSON] , військовослужбовця Збройних Сил України, який загинув у с с.Водяне Покровського району Донецької області, під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації на території Донецької області, встановлені наявними письмовими докази по справі, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за частиною 2 статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved