Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 02.01.2024 у сумі 120 000 гривень та понесені судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 січня 2024 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на суму 120000 гривень, що еквівалентно 3000 доларів США. На виконання умов договору позивач передав у власність відповідачу грошову позику у готівковій формі в сумі 120000 гривень, свідченням чого є факт власноручного підписання відповідачем письмової розписки, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у строк до 10 січня 2024 року. Однак, по закінченню зазначеного строку, відповідач, прийнятого на себе обов`язку з повернення позики, у вказаний строк, не виконав. У зв`язку з цим, позивач змушений звернутись за захистом порушеного його майнового права до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Його представник адвокат Панчина П.Є. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення у даній справі. Відповідач [PERSON] на розгляд справи, повторно, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Так як, відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а позивач не заперечував проти зачного розгляду справи, суд рахує можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.01.2024 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики Факт укладання Договору позики, в якому відображено його умови підтверджується документально, а саме наданою позивачу [PERSON] розпискою, оригінал якої досліджено у судовому засіданні. (а.с.7, 21) Відповідно до умов договору позики, відповідач отримав від позивача в якості позики грошові кошти в сумі 120 000 / сто двадцять тисяч/ гривень, що еквівалентно 3000 /три тисячі/ доларів США. Відповідач зобов`язався повернути позику до 10 січня 2024 року. Договором позики розмір процентів не встановлено та інших умов позики, не відображено. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, у визначений договором позики строк, до 10 січня 2024 року суму позики позивачу не повернув, у зв`язку з чим, оригінал договору позики (розписка) знаходиться у позивача [PERSON] . Згідно норм ст.\~526\~Цивільного\~кодексу\~України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~\~Цивільного кодексу\~України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно норм ч. 2 ст.\~1047\~Цивільного\~кодексу\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~Цивільний\~кодекс\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності із ст.631\~ЦК\~України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики, відповідачем не було повернуто борг, в строк до 10 січня 2024 року, то позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договорами позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.\~\~ Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1211,20 грн. ( а.с. 9). Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved