Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] у березні 2024 року звернулася до суду в інтересах [PERSON] з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 01.04.2016 між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» був укладений договір оренди землі строком на 7 років, сплив якого починається здати його державної реєстрації права оренди. Відповідно до вказаного договору позивачка передала в платне користування земельну ділянку загальною площею 3,0789 гектарів у тому числі: рілля площею 2,6663 га, кадастровий номер 5925081600:00:001:0195; сіножаті площею 0,23 га, кадастровий номер 5925081600:00:002:0461; пасовища площею 0,1825 га, кадастровий номер 5925081600:00:002:0384. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить відповідно 107438,63 грн, 1293,42 грн, 803,17 грн. 11.08.2017 було укладено додаткову угоду № 1 про зміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого 25.04.2016 за №\~14384290, №\~14385014, №14385617. Зокрема додатковою угодою було змінено сторону орендаря з Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ». Також внесені зміни до п. 2.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 109535,22 грн. Крім того, внесені зміни до п. 4.1 договору з 2017 року орендна плата складає 10953,52 грн, що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За договором оренди землі від 01.04.2016 обчислення орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). Орендна плата вносить у строк до 15 грудня поточного року. У порушення умов договору оренди та додаткової угоди до нього орендар не сплатив орендодавцю оренду плату за 2022 рік у повному обсязі та за 2023 рік (до 25.04.2023 до моменту закінчення дії договору). Заборгованість зі сплати орендної плати за 2022 рік складає 10953,52 грн, а з 01.01.2023 по 25.04.2023 складає 3499,03 грн. Загальна сума заборгованості становить 14452,56 грн. Оскільки орендар свої зобов`язання зі сплати коштів у розмірі, строк та у порядку, передбаченому договором оренди землі не виконує, орендодавець має право заявити вимоги про стягнення з орендаря 3% річних та інфляційних втрат. За розрахунком сторони позивача інфляційні втрати складають суму у розмірі 760,73 грн, 3% річних 480,07 грн, пеня 58,43 грн. Позивачка письмово та засобами телефонного зв`язку неодноразово зверталася до відповідача з вимогою провести відповідні виплати заборгованості по орендній платі, але відповіді не одержала. Посилаючись на зазначені обставини, представниця позивача просить суд стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 01.04.2016 та додатковою угодою № 1 до договору від 11.08.2017 з урахуванням інфляційних збитків, 3% річних та пені у розмірі 15271,72 грн , а також кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн та на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою суду від 04.03.2024 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13.03.2024 представник відповідача подав відзив на позов у якому вказав, що позов безпідставно заявлено про стягнення орендної плати внаслідок індексації нормативної грошової оцінки, здійснення якої не передбачено умовами договору оренди та додаткової угоди. Позивачка не зверталася до відповідача з метою врегулювання спору у позасудовому порядку. Розмір щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою складає 10997,02 грн у тому числі 373,91 грн ПДФО та військовий збір. Сума, яку позивачка мала отримати за оренду земельної ділянки складає 10623,11 грн. 24.02.2022 розпочалося широкомасштабне вторгнення РФ на територію України. Протягом 2022 року та у 2023 році ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» вживалися невідкладні заходи щодо забезпечення продовольчої безпеки України і проведення посівної компанії та вирощування с/г продукції, у технологічних процесах яких задіюються всі наявні ресурси підприємства. Враховуючи сучасні реалії, які мають безпосередній вплив на життя та умови ведення бізнесу в Україні, наявні проблеми із реалізацією вирощеної с/г продукції, що мали наслідком недоотримання коштів Товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати, представник відповідача просить не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99%. Також 13.03.2024 представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому вказав, що не погоджується з доводами сторони позивача щодо вартості правничої допомоги. Вважає, що розмір витрат не є повною мірою обґрунтованим та не відповідає критерію розумності, має на меті виключно додатковий спосіб отримання неправомірного доходу. 08.04.2024 представниця позивачки подала відповідь на відзив у якій вказала, що позовними вимогами позивачки не є стягнення орендної плати внаслідок індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а виключно стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за 2022-2023 роки та визначена законом і договором сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми та пені, відповідно до п.4.7 договору. Посилання відповідача на введення воєнного стану, що унеможливлює виконання умов договору не є обґрунтованими та не можуть бути підставою для невиконання зобов`язань відповідачем. Більше того, позивачка є пенсіонеркою та кошти, які вона не отримує за користування її земельними паями є суттєвими для забезпечення належних умов для її проживання. Ухвалою суду від 22.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представниця позивачки позов підтримала, пославшись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій вказав, що просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення представниці позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] є власницею земельних ділянок, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Гребениківської сільської ради, а саме: площею 2,6663 га, кадастровий номер 5925081600:00:001:0195; площею 0,23 га, кадастровий номер 5925081600:00:002:0461; площею 0,18 га, кадастровий номер 5925081600:00:002:0384 (а.с. 14-16). 01.04.2016 між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» земельну ділянку загальною площею 3,0789 гектарів у тому числі: рілля - кадастровий номер 5925081600:00:001:0195 площею 2,6663 га; сіножаті - кадастровий номер 5925081600:00:002:0461 площею 0,23 га; пасовища - кадастровий номер 5925081600:00:002:0384 площею 0,1825 га. Строк дії договору сторони визначили тривалістю 7 років, який обчислюється з моменту державної реєстрації права оренди. Також сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить відповідно: 107438,63 грн, 1293,42 грн, 803,17 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7667,47 грн за рік оренди (а.с. 7-9). Право оренди ПрАТ «Райз-Максимко» на вищевказані земельні ділянки було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.04.2016 (а.с. 11-13). 11.08.2017 між [PERSON] та ПАТ «Райз-Максимко» була укладена додаткова угода №\~1 про зміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого 25.04.2016 за № 14384290, №14385014, №14385617. Зокрема вказаною додатковою угодою було змінено сторону орендаря з Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ». Також сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 109535,22 грн, а орендна плата з 2017 року складає 10953,52 грн, що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 10). Згідно умов договору оренди землі, обчислення орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). Орендна плата вноситься у строк до 15 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендар земельної ділянки зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим договором орендні платежі. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. 02.11.2023 позивачка звернулася із письмовою заявою до відповідача, у якій просила виплати їй орендну плату за користування землею за 2022 рік (а.с. 17). Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виконання умов договору оренди землі щодо виплати [PERSON] орендної плати за 2022 рік та за період з 01.01.2023 по 25.04.2023. Згідно розрахунку складеного представником позивачки заборгованість ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» перед [PERSON] по орендній платі за 2022 рік складає 10953,52 грн, а за період з 01.01.2023 по 25.04.2023 складає 3499,03 грн. Загальна сума заборгованості становить 14452,56 грн. Суд погоджується з розрахунком заборгованості орендної плати викладеним у позовній заяві представницею позивачки, оскільки такий розрахунок відповідає умовам договору оренди землі. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ч. 1\~ст. 24 цього ж Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.\~1,\~3\~ст.\~549\~ЦК України\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема сплата неустойки. Згідно положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом За розрахунком сторони позивача, викладеним у позовній заяві, який був перевірений судом та є правильним, інфляційні втрати складають суму у розмірі 760,73 грн, 3% річних 480,07 грн, пеня 58,43 грн. Щодо клопотання представника відповідача про зменшення пені та інфляційних втрат суд зазначає таке. Нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Право стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг). У постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Таким чином, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду. Відтак, оскільки стягнення втрат від інфляції спрямоване на те, щоб боржник сплачував кредитору грошові кошти тієї ж цінності на момент, коли такі кошти мали були сплачені, суд не вбачає правових підстав для зменшення розміру втрат від інфляції. В частині зменшення пені суд зауважує, що такі нарахування є незначними та встановлені у розмірі 0,001%, тому суд відмовляє також у задоволенні клопотання відповідача про зменшення пені. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за договором оренди землі внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням інфляційних збитків, 3% річних та пені у розмірі 15271,72 грн, підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.\~22). Враховуючи,\~що позов\~підлягає задоволенню\~у повному\~обсязі,\~суд вважає\~за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представницею позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подано: договір про надання правової допомоги від 19.02.2024; ордер на надання правової допомоги адвокатом Четвертак Л.В. від 20.02.2024; акт приймання-передачі виконаних робіт на суму 3000 грн. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 3000 грн. Зважаючи на\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт,\~а також\~ціну позову,\~суд вважає,\~що розмір\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу є\~співмірним зі\~складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved