Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У лютому 2024 року з Ленінського районного суду м. Запоріжжя до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що 22.06.2013 позивач зареєструвала шлюб із відповідачем - [PERSON] .. За час спільного життя у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16.07.2015 шлюб розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин, а саме з січня 2014 донька проживає разом із позивачкою. 27.03.2014 рішенням Запорізького районного суду Запорізької області стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 05.03.2014 до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно із дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 08.12.2016. Відповідачем рішення суду про стягнення аліментів взагалі не виконується, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24.11.2023 №57337/2 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 237151,06 грн. 20.12.2019 позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Всі питання пов`язані з вихованням та утриманням доньки вирішуються позивачкою та її чоловіком, але без участі та підтримки відповідача. Матеріальної допомоги на утримання доньки після припинення шлюбних відносин відповідач не надає. Донька позивачки не знає відповідача, він не приходить до неї, не виявляє бажання спілкуватись із донькою. Приймаючи до уваги, що відповідач не цікавиться життям своєї дитини та свідомо і тривало нехтує своїми батьківськими обов`язками, позивачка вимушена звернутись до суду, та просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Запорізького\~районного суду\~Запорізької області\~від 05.03.2024\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження,\~призначено підготовче\~судове засідання. Ухвалою суду від 09.04.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, зобов`язано орган опіки\~та піклування\~районної адміністрації\~Запорізької міської\~ради по\~Дніпровському району надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно доньки [PERSON] , [INFO] , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 07.05.2024 через систему «Електронний суд» від представника третьої особи - районної адміністрації\~Запорізької міської\~ради по\~Дніпровському району надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, зазначила, що спільне життя позивача із відповідачем не склалось, перестали спільно проживати майже одразу після народження дитини. Дитина про відповідача не знає та ніколи не спілкувались. Представник відповідача вважає недоречним допитувати дитину щодо даного спору, оскільки донька позивачки є дуже вразливою дитиною, це може вплинути на її психічний стан, оскільки вона вважає саме чоловіка позивачки [PERSON] своїм батьком. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. (а.с. 56). Представники третіх\~осіб до\~суду не\~з`явилися,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлені належним\~чином,\~надали заяви\~про розгляд\~справи без\~їх участі.\~(а.с. 43, 57, 58). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, судом установлено. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.12.2013 (а.с.10). Відповідно до заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області у цивільній справі № 317/1455/15-ц від 16.07.2015 року, яке набрало законної сили 28.07.2015, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано (а.с. 11). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у цивільній справі № 317/1046/14-ц від 27.03.2014, яке набрало законної сили 08.04.2014, з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 05.03.2014 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та стягнуто кошти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно із дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 08.12.2016 (а.с.12). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, на підставі виконавчого листа №317/1046/14-ц від 16.04.2014, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 237151,06 грн (а.с.13-15). 20.12.2019 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 20.12.2019, виданого виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини -« [PERSON] ». (а.с.16). Відповідно до відповіді директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» на запит адвоката Кляшторної Ю.В. вбачається, що дитина [PERSON] , та [PERSON] спостерігається в Центра з листопада 2023. Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу укладено, на диспансерному обліку не перебуває. Піклування про стан здоров`я та догляд за дитиною, супровід при відвідуванні лікарів здійснює мати, всі призначення лікарів та профілактичні заходи мати виконує в повному обсязі. За час спостереження дитини, батько з приводу стану здоров`я дитини до лікаря чи адміністрації медичного закладу не звертався. (а.с.17). Відповідно до довідки лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» установлено, що [PERSON] за декларацією про вибір лікаря від 22.11.2023 спостерігається педіатром АЗПСМ №10 КНП «ЦПМСД №10» м Запоріжжя [PERSON] Декларацію укладено матір`ю дитини (а.с.18). Згідно із довідки Григорівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини вбачається, що під наглядом сімейного лікаря [PERSON] знаходилась з народження по 2019 рік у Веселянській амбулаторії. Під час відвідувань з приводу хвороб та профілактичних щеплень в амбулаторії [PERSON] постійно супроводжувала мати [PERSON] . Батько дитини [PERSON] під час перебування дитини у сімейного лікаря був відсутній, жодного разу не спілкувався з лікарем (а.с. 19). Відповідно до характеристики учениці 4-А класу КЗ «Степногірська загальноосвітня школа I-III ступенів» ССР ВР ЗО [PERSON] , [PERSON] навчається у закладі з першого класу. Мати [PERSON] , бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує достатній рівень навчання дитини. Батько [PERSON] з сім`єю не проживає, з класним керівником зв`язок не підтримує, на батьківських зборах жодного разу не був (а.с. 20). Відповідно до довідки КЗ «Степногірська загальноосвітня школа I-III ступенів» ССР ВР ЗО, [PERSON] навчається в школі з 1-го класу. [PERSON] отримувала додаткові освітні послуги відвідувала хореографічний гурток з першого класу. Оплату за гурток вносила виключно мати. На заняття та на гуртки приводили мати або чоловік, [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , жодного разу в школу не приходив, шкільним життям [PERSON] не цікавився (а.с.21). У висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району висловлена позиція щодо даного спору. Так орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 80-83). За приписами\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до\~ст.\~165\~Сімейного кодексу\~України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 2 частини 1\~статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дитину, в чому воно б не виражалося. Під час\~судового розгляду\~встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] \~ухиляється від\~виконання своїх\~обов`язків\~з виховання\~дитини,\~з часу народження дитини не цікавиться її життям та навчанням, станом її здоров`я, не надає матеріальну допомогу, не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, а також не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. З огляду на встановлені обставини, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, яка фактично не знає свого біологічного батька та за відсутністю відповідних клопотань учасників справи, суд вирішив не проводити допит малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з метою збереження психо-емоційної рівноваги дитини. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. З урахуванням задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved