Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

26.03.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кожанської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] у віці 69 років помер його дядько по лінії матері [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач є спадкоємцем після смерті дядька в порядку ст.1276 ЦК України, оскільки його матір [PERSON] , померла [INFO] до спливу 6-ти місяців після смерті [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу була заведена спадкова справа. Однак, отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва. Свою відмову нотаріус обґрунтовувала тим, що свідоцтва про право власності на майно, що увійшло до спадкової маси отриманні після смерті спадкодавця. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. В підготовче судове засідання позивач надав письмову заяву де позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні, справу слухати у його відсутність. Представник відповідача в підготовче засідання надав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечували та просили його задовольнити. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серії [NUMBER] виданим Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 серпня 2022 року. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого увійшла 1/4 частина житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0016 цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована на території [ADDRESS] ; 1/4 частини земельної ділянки площею 0,1282 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0020 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; частини земельної ділянки площею 0,3277 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0017, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Спадкодавець за життя залишив Заповіт посвідчений Фоя Л.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.11.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 1082, яким заповідав належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] , позивачу по справі. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про прийняття спадщини, [PERSON] , приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 26/2022 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] були його сестра [PERSON] , яка померла [INFO] та сестра [PERSON] , яка подала заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивач є племінником [PERSON] , та є спадкоємцем за заповітом та за правом представлення, оскільки на час відкриття спадщини рідна сестра спадкодавця і матір позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області від 18.02.2005 року. 14.07.2023 року видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 635, відповідно до якого позивач отримав у спадок частину земельної ділянки, загальною площею 2,1499 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори 23.07.2016 року та згідно Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене Костюк О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 634, позивач отримав у спадок за заповітом квартиру [ADDRESS] . Разом з тим, позивачу приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] ; на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0016, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована на території [ADDRESS] ; на 1/4 частини земельної ділянки площею 0,1282 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0020 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; на частини земельної ділянки площею 0,3277 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0017, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Відмова нотаріуса обґрунтована тим, що свідоцтва про право власності на майно яке увійшло до складу спадщини були отримані після смерті спадкодавця. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя залишила заповіт, посвідчений Пилипівською сільською радою Фастівського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 102, яким заповідала дочці [PERSON] , [PERSON] та синам [PERSON] , [PERSON] по частині житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; по земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0016 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка належала спадкодавиці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 292432, виданого 27.05.2005 року Фастівським районним відділом земельних ресурсів Київської області, згідно рішення Пилипівської сільської ради н/д № 4 від 25.02.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 01:05:032:0002і; по земельної ділянки площею 0,1282 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0020 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства яка належала спадкодавиці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 292433, виданого 27.05.2005 року Фастівським районним відділом земельних ресурсів Київської області, згідно рішення Пилипівської сільської ради н/д № 4 від 25.02.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 01:05:032:00022; по частини земельної ділянки площею 0,3277 га, кадастровий номер: 3224985401:01:001:0017, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 292433, виданого 27.05.2005 року Фастівським районним відділом земельних ресурсів Київської області, згідно рішення Пилипівської сільської ради н/д № 4 від 25.02.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 01:05:032:00022. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, визнання позову відповідачем, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved