Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно довідки про об`єкт нерухомого майна техніка з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 не було зареєстровано. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2024 року право власності на житлове господарство по [ADDRESS] не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться довідкою Ясенево-Пільнівського старостинського округу №35 від 25.01.2024. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , житлове господарство складається з житлового будинку, 1950 року побудови, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 45,8 кв.м, господарських будівель і споруд. Відповідно до звіту про оцінку ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 142 300 грн. Згідно погосподарських книг Ясенево-Пільнівської сільської ради за 1991-1995 роки вбачається, що житлове господарство в [ADDRESS] обліковувалося, як колгоспний двір, у якому були зареєстровані голова двору [PERSON] та її внук [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2010 року, актовий запис №49. За життя 06.08.1996 [PERSON] склала заповіт на користь свого внука [PERSON] , яким розпорядила йому житловий будинок та все інше належне їй майно. Заповіт посвідчений виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради 06.08.1996 та зареєстрований в реєстрі за №14. На час смерті спадкодавця діяв Цивільний кодекс УРСР , ст.524 якого встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно довідки Ясенево-Пільнівського старостинського округу №33 від 25.01.2024, на час смерті [PERSON] разом із нею був зареєстрований та проживав внук [PERSON] , який фактично спадщину прийняв, проте не оформив її юридично. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2014 року, актовий запис №20. Згідно довідки Ясенево-Пільнівського старостинського округу №37 від 25.01.2024 на час смерті [PERSON] проживав у господарстві по [ADDRESS] -Пільний сам. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. З постанови приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв позивач як його двоюрідний брат та, відповідно спадкоємець п`ятої черги за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа №120/2014. Однак, нотаріус відмовила позивачу [PERSON] у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2023. З погосподарського обліку Ясенево-Пільнівської сільської ради слідує, що спадкове житлове господарство обліковувалося як колгоспний двір. З довідки Ясенево-Пільнівського старостинського округу №36 від 25.01.2024 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані голова голова двору [PERSON] та її внук [PERSON] . Житлове господарство [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв її внук [PERSON] на підставі заповіту, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав. Позивач прийняв спадщину [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги за законом, оскільки є його двоюрідним братом. Проте, оформити свідоцтво про право на спадщину на житлове господарство в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючого документу на майно у спадкодавця. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе. 02 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання в справі призначено на 29 лютого 2024 р. о 09.45 год.; витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області; витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м.Городенка Городенківського району Івано-Франківської області. Призначене підготовче засідання 29 лютого 2024 р. о 09.45 год. було відкладено на 09.15 год. 19 березня 2024 року за клопотанням позивача [PERSON] , у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів. Призначене підготовче засідання 19 березня 2024 р. о 09.15 год. було відкладено на 09.45 год. 02 квітня 2024 року за клопотанням позивача [PERSON] , у зв`язку з необхідністю подання інших доказів, в отриманні яких позивач має перешкоди. Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року клопотання позивача [PERSON] - задоволено. Витребувано з Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: копію актового запису про смерть № 24 від 06.11.1989 [PERSON] , [INFO] , який проживав по [ADDRESS] ; копію актового запису про шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом [PERSON] до Городенківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом, на 30 днів. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11 год. 00 хв. 16 квітня 2024 року. Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року клопотання позивача [PERSON] - задоволено. Витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: Україна, 78103, Івано-Франківська область, Коломийський район, місто Городенка, вулиця Шевченка, будинок 69), належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , 1906 р.н., який помер [INFO] в с.Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. Витребувано від Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву (місцезнаходження: Україна, 76018, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, місто Івано-Франківськ, вулиця Мулика Михайла, будинок 15а), належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , 1906 р.н., який помер [INFO] в с.Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10 год. 00 хв. 26 квітня 2024 року. Підготовче засідання 26 квітня 2024 року відкладено на 08:45 год. 14 травня 2024 року, у зв`язку з ненадходженням затребуваних документів. 14 травня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.30 год. 27.05.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2). Учасники справи в судове засідання 27 травня 2024 року не з`явилися. Позивач [PERSON] до суду подав заяву, в якій просив судовий розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області до суду, через систему "Електронний суд", подала заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно даних ОКП «КМБТІ» станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS] право власності не зареєстровано, що слідує із Інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних, наданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 79610 від 07.03.2024. Колишня вулиця Чапаєва переіменована на вулицю Козацька в с. Ясенів-Пільний Коломийського району Івано-Франківської області (згідно погосподарських книг), що доводиться довідкою № 35 від 25.01.2024, виданою Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 363925150 від 31.01.2024, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За домогосподарством, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , закріплені земельні ділянки, а саме: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, що доводиться довідкою № 35 від 25.01.2024, виданою Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено у 1950 році. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 19 від 19.01.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 23.01.2024 становить - 142 300 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. 15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Згідно ксерокопій погосподарських книг Ясеневопільнівської сільської ради, наданих Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради, в домогосподарстві по [ADDRESS] , суспільна група якого - "колгоспники", проживали: - за 1967-1969 р.р.: [PERSON] , голова сім`ї, [INFO] , місце роботи: колгосп «Ленінським шляхом», їздовий, [PERSON] , [INFO] , дружина, місце роботи: колгосп «Ленінським шляхом», колгоспниця, [PERSON] , 1936 р.н., зять, [PERSON] , 1942 р.н., дочка, [PERSON] , 1961 р.н., внук, [PERSON] , 1962 р.н., внук, [PERSON] , 1968 р.н., внука, [PERSON] , внук; - за 1971-1973 р.р.: [PERSON] , голова сім`ї, [INFO] , місце роботи: колгосп «Ленінським шляхом», колгоспник, [PERSON] , [INFO] , дружина, [PERSON] , 1936 р.н., зять, [PERSON] , 1942 р.н., дочка, [PERSON] , 1961 р.н., внук, [PERSON] , 1962 р.н., внук, [PERSON] , [INFO] , внук; - за 1986-1990 р.р.: [PERSON] , голова сім`ї, [INFO] , помер а/з № 24 від 06.11.1989, [PERSON] , [INFO] , дружина, [PERSON] , [INFO] , внук; - за 1991-1995 р.р.: [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] , внук. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] , були зареєстровані: голова двору - [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 36 від 25.01.2024, виданою Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] на праві спільної власності належав по 1/3 частці колишнім членам колгоспного двору- [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , який проживав по [ADDRESS] помер [INFO] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджується копією актового запису про смерть № 24 від 06.11.1989, наданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та довідкою № 174 від 19.03.2024, виданою Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно повідомлення Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 250/32.9.6-18 від 10.04.2024, актовий запис про шлюб на [PERSON] та [PERSON] в архіві відділу - відсутній; перевірка наявності актового запису про шлюб проведена по поновлених актових записах з 1949 по теперішній час. У церковних книгах Церкви Чуда Святого Архистратига Михаїла села Ясенів-Пільний Городенківського району наявний запис про церковний шлюб [PERSON] , сина [PERSON] , народженого 1906 року , у селі Ясенів-Пільний Городенківського району та [PERSON], доньки [PERSON] , народженої 1909 року , у селі Ясенів-Пільний Городенківського району. Вінчання проводив отець [PERSON] , що стверджується копією довідки Храму «Чудо Архистратига Михаїла». Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном, була його дружина [PERSON] . Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 191/01-16 від 26.04.2024, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76753440 від 25.04.2024, повідомленням Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву № 393/01-17 від 24.04.2024, стверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. До складу спадщини [PERSON] входить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, яку його дружина [PERSON] успадкувала, однак не оформлено документи про спадкування. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом (ст. 534 Цивільний кодекс УРСР 1963 р.) За заповітом від 06 серпня 1996 року, посвідченим виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 14, [PERSON] , яка проживає в селі Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: житловий будинок, який належить їй на правах особистої власності і все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося заповіла внуку [PERSON] . [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у віці 87 років в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, про що 04 грудня 1996 року складено відповідний актовий запис № 49, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторне) серія [NUMBER] , виданого 13 березня 2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На час смерті, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом із нею був зареєстрований внук [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою № 33 від 25.01.2024, виданою Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] є її внук [PERSON] . Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 255/2005 (номер у Спадковому реєстрі 36629581), заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заяви спадкоємця за заповітом - [PERSON] про видачу свідоцтва по право на спадщину від 21.04.2005. 21 квітня 2005 року державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Паньків Д.М. [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 967, на право на земельну частку (пай), розміром 60,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії [NUMBER]. До складу спадщини [PERSON] входить також 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] : 1/3 частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/3 частка успадкована нею після смерті чоловіка [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. Отже, як встановлено, [PERSON] успадкував після смерті баби [PERSON] 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , однак не оформлено документи про спадкування. [PERSON] помер [INFO] у віці 44 років в м.Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, про що 22 травня 2014 року складено відповідний актовий запис № 20, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 22 травня 2014 роу виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На час смерті, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживав і був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , що доводиться довідкою № 37 від 25.01.2024, виданою Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. 1265 ЦК України). Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є двоюрідними братами, доводиться копіями: -Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16 грудня 1957 року, з якого вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , в книзі записів актів громадянського стану про народження відповідний запис за № 79 від 20.12.1957; -Свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 14 лютого 1976 року, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу 14 лютого 1976 року (запис за № 13) з [PERSON] , [INFO] , присвоєно прізвище « [PERSON] »; -Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 20 січня 1976 року, яким стверджується, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , в книзі реєстрації актів про народження запис за № 3 від 01.02.1930; -Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11 червня 1970 року, з якого слідує, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , в книзі записів актів громадянського стану про народження відповідний запис за № 32 від 11.06.1970; -Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 22 листопада 1960 року, з якого вбачається, що [PERSON] , 1941 року народження, після реєстрації одруження 22 листопада 1960 року (відповідний запис за № 30) з [PERSON] , 1936 року народження, присвоєно прізвище « [PERSON] »; -Актового запису про народження № 39 від 11 вересня 1941 року, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що спадкоємцем п`ятої черги за законом спадкодавця [PERSON] є його двоюрідний брат - [PERSON] (позивач). Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., на виконання ухвали, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 120/2014 (номер у Спадковому реєстрі № 56802366), заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви спадкоємця п`ятої черги за законом - [PERSON] про прийняття спадщини від 21.11.2014 (подана у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України), в якій зазначено, що спадкоємці першої черги відсутні, спадкоємцем другої черги є рідний брат покійного - [PERSON] , 1962 року народження. Як вбачається із довідки № 173 від 19.03.2024, виданої Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради, [PERSON] , [INFO] , який проживав по [ADDRESS] помер [INFO] , а/з № 4 від 04.01.2018 (згідно погосподарської книги №5 за 2016-2023 роки). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 17 серпня 2015 року Приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. видано [PERSON] 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: 1) земельну ділянку, площею 0,1202 га, кадастровий номер 2621688600:02:003:0329, що розташована на території Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) земельну ділянку, площею 0,7845 га, кадастровий номер 2621688600:04:002:0071, що розташована на території Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належами померлому [PERSON] на підставі Державних актів на право на земельну ділянку. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] : 1/3 частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 2/3 частки успадковано ним після смерті баби [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. При зверненні позивача [PERSON] до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , нотаріус відмовила, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, а подані спадкоємцем документи не підтверджують права власності спадкодавця на зазначений житловий будинок, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2023. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належала частка в спадковому житловому будинку по 1/3 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] ; спадщину після смерті [PERSON] прийняв спадкоємець за заповітом - [PERSON] ;спадщину після смерті [PERSON] прийняв спадкоємець п`ятої черги за законом - [PERSON] . Позивач [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 534, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1265, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved