Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] \~ кредитором спадкодавця. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н від 17 січня 2014 року. Відповідно до ст.634 ЦК України, договір про надання банківських послуг є договором приєднання і складається з анкети - заяви, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», викладених на банківському сайті: www.ргіvatbank.ua. Підписом у своїй заяві [PERSON] підтвердив, що він повністю був проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивачем зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконано належним чином і у повному обсязі. Відповідачу, як позичальнику, був відкритий кредитний рахунок, встановлений початковий кредитний ліміт в розмірі, що зазначений в довідці про заміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, та видано кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшений до 5 000 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 червня 2021 року\~ серії [NUMBER] , виданим Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси\~ Центрального\~ міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживали\~ разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Внаслідок неналежного виконання\~ відповідачем м договірних зобов`язань, виникла заборгованість останнього за кредитним договором № б/н від 17 січня 2014 року в розмірі 7504 гривні 62 копійки, яку до цього часу не погашено.\~ Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, в задоволенні позовних вимог позові просили відмовити; зазначили, що з заявами про прийняття спадщини не звертались; майно після смерті [PERSON] в спадщину не отримували; свідоцтво по право на спадщину не отримували; з [PERSON] на момент смерті\~ останнього не проживали. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н від 17 січня 2014 року. Відповідно до ст.634 ЦК України, договір про надання банківських послуг є договором приєднання і складається з анкети - заяви, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», викладених на банківському сайті: www.ргіvatbank.ua. Підписом у своїй заяві відповідач підтвердив, що він повністю був проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивачем зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконано належним чином і у повному обсязі. Відповідачу, як позичальнику, був відкритий кредитний рахунок, встановлений початковий кредитний ліміт в розмірі, що зазначений в довідці про заміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, та видано кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшений до 5 000 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується доданою позивачем до позовної заяви копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 24 червня 2021 року, в м. Черкаси, згідно якого, у віці 56 років, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 24 червня 2021 року складений відповідний актовий запис за № 2181. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 березня 2024 року витребувано у Першої черкаської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а також інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та копії свідоцтв про право на спадщину, виданих спадкоємцям [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно матеріалів спадкової справи № 246/2022, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , спадкова справа № 246/2022 заведена на підставі претензії кредитора - Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] . В матеріалах спадкової справи № 246/2022, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відсутні заяви [PERSON] , [PERSON] , про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] не отримували. Згідно п.3) ч.1 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Відповідно до\~ ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказів отримання відповідачами: [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] , майна у спадщину, матеріали справи не містять і позивачем суду не надано. В позовній заяві позивачем зазначено, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] .\~ Згідно відомостей департаменту «Центр надання адміністративних послуг» [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 22 грудня 1998 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 27 лютого 2014 року. Реєстрація відповідачів [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , не є безумовним доказом того, що відповідачі проживали разом з [PERSON] , який помер [INFO] , та є особами, які відповідно до вимог частини третьої статті 1268 ЦК України прийняли спадщину, оскільки положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, проживання будь-якої особи зі спадкодавцем не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 15 березня 2018 року у справі № 489/2924/16-ц. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України,\~ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Позивачем не доведено належними, достатніми, допустимим, достовірними доказами факт отримання відповідачами - [PERSON] та [PERSON] \~ майна у спадщину після смерті [PERSON] . Крім того, оскільки зі смертю позичальника [PERSON] відносини між кредитором - АТ КБ «Приватбанк» і позичальником за договором № б/н від 17 січня 2014 року припинились, а його спадкоємці сторонами цього кредитного договору не були, спірні правовідносини не можуть регулюватись нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за кредитним договором. Зобов`язання по поверненню позики у даному випадку включається до складу спадщини, тому у даному випадку застосовуються не умови договору позики щодо строків повернення позики чи його сплати, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті, а саме: суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одностороннього платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року по справі № 6-2962цс16. На підставі вищевикладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1282 ЦК України та

Outcome: dismissed