Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

21 березня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "Дебт Форс" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначив, що у лютому 2024 року у застосунку "Дія" отримав ухвалу Подільського районного суду м. Києва у справі № 760/25239/23, з якої вбачалося, що в рамках виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого приватним виконавцем Кошарським О.В. було замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ "Вердикт Капітал" на його правонаступника - ТОВ "Дебт Форс". З матеріалів виконавчого провадження вдалося встановити, що воно було відкрито на підставі виконавчого напису № 3027, вчиненого 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., з якого, у свою чергу, йшлося про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» загальної суми заборгованості в розмірі 537 701,97 грн. Зазначає, що вчинення вказаного виконавчого напису здійснено з порушенням Закону України «Про нотаріат», положень актів цивільного законодавства України, якими врегульовані питання про вчинення виконавчих написів нотаріусами, а відтак є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/5896/24 між суддями від 22 березня 2024 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Ухвалою суду від 27 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, даною ухвалою суду до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору було залучено: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., ТОВ "Вердикт Капітал", ТОВ "Кампсіс Фінанс". У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками були отримані уповноваженою особою відповідача 06 квітня 2024 року, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення судового відправлення, яке повернулося до суду. Копії ухвал про відкриття провадження у справі та копії позовних заяв з додатками, які надсилалися третім особам які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Кампсіс Фінанс", були отримані представниками товариств 06 квітня 2024 року та 08 квітня 2024 року, відповідно, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення судових відправлень, які містяться у матеріалах справи. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, яка надсилалася третій особі яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В., повернулися до суду без вручення адресату. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позовної заяви, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії виконавчого напису від 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 3027, за яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є стягувачем, заборгованість за кредитним договором № 11209403000 від 04 вересня 2007 року. Строк, за який проводиться стягнення: з 14 липня 2020 року по 05 березня 2021 року. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника - 537 701,97 грн. Виконавчий напис містить інформацію про те, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 11209403000 від 04 вересня 2007 року, укладеним між ним та ПАТ "Укрсиббанк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договорупро відступлення прав вимоги № 05/12 від 20 квітня 2012 року є ТОВ "Кредекс Фінанс", та разом з тим, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги № 05/12-КВ від 20 квітня 2012 року є ТОВ "Вердикт Фінанс", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги № 14-07/2020/1 від 14 липня 2020 року є ТОВ "Вердикт Капітал". Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. постановою від 31 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису від 09 березня 2021 року № 3027, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації. 01 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. було винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва № 760/25239/23 від 22 лютого 2024 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні № [NUMBER] з ТОВ "Вердикт Капітал" на його правонаступника - ТОВ "Дебт Форс" (а.с.16- 18). Поряд з цим, судом встановлено, що 04 вересня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11209403000, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 25 386,00 дол. США, зі сплатою 11,50 % річних, строком до 10 липня 2014 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль марки Seat; модель: Altea; державний реєстраційний номер: [NUMBER] ; № кузова: [NUMBER] ; рік випуску: 2006; Тип ТЗ: легковий хетчбек, який належить [PERSON] на праві власності. Право застави на вказаний автомобіль у АКБ «УкрСиббанк» виникло з 04 вересня 2007 року. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКБ "Укрсиббанк" у зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону країни «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство Укрсиббанк». Як було встановлено Подільським районним судом м. Києва у справі № 758/9209/14 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вищезазначеним кредитним договором №11209403000 від 04.09.2007 року. Крім того, 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12-КВ (а.с.60-62), відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило на користь позивача ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вищезазначеним кредитним договором №11209403000 від 04.09.2007 року. 02 лютого 2015 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення яким задоволено позов ТОВ «Вердикт Фінанс» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором №11209403000 від 04.09.2007 року у розмірі 370 601 гривень 86 копійок, з яких: заборгованість по основній сумі - 175 746 гривень 68 копійок, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 114 021 гривня 30 копійок, нараховані відсотки на дату подачі позову - 30 260 гривень 16 копійок, пені за несвоєчасно виконані зобов`язання - 45 301 гривня 33 копійки, три проценти річних від простроченої суми - 5 272 гривні 39 копійок, звернуто стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави - автомобіль: тип ТЗ: легковий хетчбек; марка: Seat; модель: Altea; рік випуску: 2006; номер кузова: [NUMBER] ; держ.реєстр.номер: [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , зареєстрованого УДАІ ГУ МВС України в місті Києві, виданого 01.09.2007 року, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення підпису від імені [PERSON] ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»). Витребувано у [PERSON] автомобіль: Тип ТЗ: легковий хетчбек; Марка: Seat; Модель: Altea; Рік випуска: 2006; Номер кузова: [NUMBER] ; Держ.реєстр.номер: [NUMBER] , який належить йому на праві власності, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки [NUMBER] та передано у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс». Надано ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) право вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття автомобіля марки Seat; модель: Altea; рік випуску: 2006; номер кузова: [NUMBER] ; держ.реєстр.номер: [NUMBER] , з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою КМУ від 7 вересня 1998 p. №1388, у тому числі право на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред`явлення вказаного автомобіля для огляду (а.с.19-22). 08 жовтня 2015 року Братським районним судом Миколаївської області було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого було знято арешт з вище вказаного автомобіля, а також зняті всі заборони відносно відчуження, автомобіль був знятий з розшуку (а.с.23-26). Відповідно до пункту 1 частин другої, шостої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно зі статтею 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до пунктів 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано, на підставі яких документів останній було вчинено. Загальна сума, що підлягає стягненню у вчиненому спірному виконавчому написі вказана у розмірі 537 701,97 грн. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна бути безспірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, яка в свою чергу була погашена шляхом ухвалення рішення на користь попереднього стягувача ТОВ «Вердикт Фінанс» шляхом звернення стягнення на предмет застави: автомобіль: тип ТЗ: легковий хетчбек; марка: Seat; модель: Altea; рік випуску: 2006; номер кузова: [NUMBER] ; держ.реєстр.номер: [NUMBER] , який належить [PERSON] , не повідомлено боржника про вчинення такого напису та надання можливості останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості, зокрема повідомити про такі обставини. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до розділу 1 договору про надання правничої допомоги № 10 від 11 березня 2024 року, укладеному між [PERSON] та адвокатом Стрельнік А.Ю., предметом договору є надання адвокатом правової допомоги замовникові, а саме надання консультацій, складання заяв, пояснень та інших процесуальних документів. Представництво замовника з питання визнання виконавчого напису № 3027 від 09 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, та зняття всіх обтяжень та обмежень. Пунктом 3.1 договору передбачено, що за роботу виконану адвокатом клієнт здійснює оплату у розмірі 7000 грн, але це не позбавляє клієнта права здійснювати оплату шляхом внесення авансових платежів в розмірі узгодженому сторонами. В оплату гонорару не входить сума судового збору. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, підстави та предмет позову, зміст поданої позовної заяви, те що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика, в тому числі Верховного Суду щодо визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 4000 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн Враховуючи викладене та

Outcome: partial