Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

05 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити для неї додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач зазначає, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з причини того, що вона проживає в місті Суми, що є значною відстанню від міста Шостка. Крім цього, внаслідок карантинних обмежень з 12 березня 2020 року, зупинився рух громадського транспорту, обмежувалося пересування громадян та вводилися ряд інших обмежень. Також, позивач зазначила, що має низку хронічних захворювань та перебуває на обліку у лікаря-терапевта. [INFO] помер чоловік позивача, який хворів та потребував догляду за ним. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.56) В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. (а.с.57) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Другої Шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений. Заяв або клопотання про відкладення судового засідання до суду не надав. (а.с.55) Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 09 січня 1963 року, місце реєстрації Погребська сільська рада Шосткинського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 09 січня 1963 року зроблено відповідний запис за №2, і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.11) Із свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 13 липня 1985 року, місце реєстрації м. Суми відділ ЗАГС виконкому, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 13 липня 1985 року, про що в цей день в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1305 і прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.12) Як вбачається із довідки виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Сумської міської ради 04 червня 2021 року №05-15/П-48, згідно записів медичної карти [PERSON] , то остання перебуває на обліку у лікаря-терапевта з діагнозом: діфузний кардіосклероз, недостатність двостулкового клапану 2ст., гіпертонічна хвороба. (а.с.14) Згідно із свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданого 02 грудня 2019 року Глухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, [PERSON] , дата народження [INFO] , померла [INFO] , про що 02 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №433. Місце смерті - місто Глухів Сумської області. (а.с.15) Як вбачається із свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 11 травня 2020 року Сумський міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), [PERSON] , дата народження [INFO] , помер [INFO] , про що 11 травня 2020 року складено відповідний актовий запис №1351. Місце смерті - Зарічний район міста Суми Сумської області. (а.с. 6) З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00031463418, сформованого 02 липня 2021 року, вбачається, що параметри запиту - наречена [PERSON] , і у відомостях про одного із подружжя зазначено прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , власне ім`я по батькові [PERSON] , підстава зміни прізвища - реєстрація шлюбу: номер актового запису 09 від 05 серпня 1967 року складений виконкомом Коротченківської сільської ради Шосткинського району Сумської області. (а.с.17) З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію розірвання шлюбу №00031462946, сформованого 02 липня 2021 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що 30 червня 1967 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області складено відповідний актовий запис №45. Відомості про дружину - Прізвище до розірвання шлюбу - [PERSON] , прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] , власне ім`я, по батькові - [PERSON] . (а.с.18) З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00031464603, сформованого 02 липня 2021 року, вбачається, що параметри запиту - наречена [PERSON] , [INFO] , і у відомостях про одного із подружжя зазначено прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , власне ім`я, по батькові [PERSON] : номер актового запису 1 від 11 лютого 1994 року складений виконкомом Коротченківської сільської ради Шосткинського району Сумської області. (а.с.19) З листа завідувача Шосткинської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 08.12.2021 за №624/01-16, вбачається, що після [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа за №526/2019. Спадкоємцем, який прийняв спадщину є донька спадкодавця [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. (а.с.31) Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц (провадження №61-14082св20). Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Такий строк у даному спорі для позивача був визначений після смерті матері з 01 грудня 2019 року по 01 червня 2020 року. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібних висновків, дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. За правилами доказування, визначеними ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] причинами несвоєчасного прийняття спадщини та неподання заяви нотаріусу зазначила карантинні обмеження, та значну відстань від місця відкриття спадщини до місця її проживання, які не можуть бути прийняті судом як поважні причини пропуску вказаного вище строку, оскільки позивач мала права скористатися послугами пошти, але доказів цього не надала. У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі №369/6254/19-ц зазначено, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Доказів на підтвердження того, що в періоди часу: з 01 грудня\~ 2019 року по 01 червня 2020 року у позивача існували причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними для неї труднощами на вчинення у визначений законом шестимісячний строк дій щодо прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачем не надано. За змістом ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд прийшов до висновку про те, що наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, які можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed