Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2016 року. Від шлюбу у сторін народилися сини - [PERSON] , 2018 року народження та [PERSON] 2016 року народження. [PERSON] звернувся в суд з позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вже протягом тривалого часу шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного побуту не мають. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 21.01.2016 року, актовий запис №53. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8\~ст. 178 ЦПК\~). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, виданого 21.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, сторони перебувають у шлюбі з 21.01.2016 року, актовий запис № 53. Відповідно до п. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають оремо, мають різні погляди на життя, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст.ст.\~104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved