Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона є власницею житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . По сусідству з нею по [ADDRESS] проживає відповідачка [PERSON] 07.04.2022 р. близько 14.00 год. у неї зайнявся сарай, який межує із земельною ділянкою відповідачки. На місце пожежі було викликано пожежно-рятувальні підрозділи, які загасили пожежу та склали акт про пожежу №б/н від 07.04.2022 в якому інспектор [PERSON] описала причини загоряння, прямі та побічні збитки від пожежі, який був наданий на ознайомлення позивачці та відповідачці. Сторони погодились із обставинами виникнення пожежі та підписали даний акт. Як зазначає позивачка, відповідачка погодилась на відшкодування спричинених пожежею збитків, оскільки погоджувалась з тим, що пожежа сталась з її вини через те, що вона палила мангал на своїй земельній ділянці та не загасила жар, в результаті чого вітром занесло жарину до сараю позивачки. Наприкінці вересня 2022 р. позивачка звернулась до відповідачки з вимогою відшкодувати вартість пошкодженого сараю, однак та відмовилась, посилаючись на те, що її вина у виникненні пожежі не доведена, а тому позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідачка в судовому засідання позов не визнала та надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов задоволенню не підлягає оскільки позивачка не надала суду жодних доказів її вини у виникненні пожежі; згідно з фотографіями, наявними у матеріалах справи, з місця пожежі вбачається, що джерело займання та розповсюдження пожежі почалось із середини горища сараю, тобто причина займання була не зовнішня, а внутрішня, а будинковолодіння позивачки відмежоване від її будинковолодіння високим парканом і тому вона не могла спричинити пожежу. Крім того, в акті про пожежу від 07.04.2022 відсутні будь-які дані про її вину та причетність до пожежі, тому на підставі викладених у відзиві на позов аргументах відповідачка просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи і надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи таке: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Згідно з актом про пожежу від 07.04.2022 р. комісія територіального органу ДСНС склала акт про пожежу, що виникла 07.04.2022 року о 14.00 год. на об`єкті господарча споруда в [ADDRESS] , власник [PERSON] Пожежу ліквідовано о 15.00 год. 07.04.2022. Пожежею знищено сіно люцерни в кількості 100 кг., одяг та речі домашнього вжитку. Пошкоджено покрівлю на площі 28 м.кв., дошки в кількості 1м.куб. Причина пожежі (ймовірна) необережне поводження з вогнем. Відповідно до «Порядку спільних дій органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки України та Міністерства надзвичайних ситуацій України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з пожежами» затвердженому Наказом Генерального прокурора 08.02.2021\~ № 28 за результатами роботи для здійснення слідчим попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення на місці події оформляється акт про пожежу та звіт про причину виникнення пожежі (п.5.4.8) До звіту про причину виникнення пожежі повинна входити інформація про виконання доручень слідчого щодо отриманих свідчень від очевидців пожежі для встановлення причин і обставин її виникнення, осіб, причетних до пожежі. В матеріалах справи відсутній звіт органу поліції про встановлення особи винної у виникненні пожежі. При цьому судом встановлено, що згідно із заявою [PERSON] (а.с.38) від 07.04.2022 поданою на ім`я начальника відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області М.Донця, [PERSON] просить повідомлення по факту пожежі не розглядати так чк працівниками ДСНС пожежу було локалізовано, загрози подальшого розгортання, життю, здоров`ю та майну немає, збитки завдано незначні, а тому претензій ні до кого не має. Подальшого огляду та письмової відповіді не потребує. Крім того, згідно із заявою [PERSON] (а.с.39) від 07.04.2022 поданої на ім`я поліцейської ВПД№1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Р.Сухонос, [PERSON] пояснила, що вона проживає за вищевказаною адресою разом зі своєю родиною. Близько 15 год. 15 хв. до неї прийшла сусідка гр. [PERSON] та повідомила, що внаслідок необережного поводження із вогнем, сталося загоряння надвірної споруди. Після чого працівниками ДСНС пожежу було локалізовано, загрози життю, здоров`ю та майну немає. Збитки завдано незначні, а тому будь-яких претензій вона ні до кого не має та в подальшому мати не буде. Подальшого розгляду повідомлення, допомоги працівників поліції та інших спеціальних служб, а також письмової відповіді не потребує. Згідно з висновками експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10178 від 18.07.2023 розмір матеріальної шкоди завданої пожежею, яка сталась 07.04.2022 складає 48528,07 грн. Вартість ремонтно-будівельних робіт складає 60776 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює провідним фахівцем відділу цивільного захисту Звенигородського РУ і прибула 07.04.2022 р. по виклику на пожежу, що сталась в [ADDRESS] . Вогонь був по всій лінії горища сараю, що належить [PERSON] . Вона була у складі комісії, що складала акт про пожежу. Під час дослідження причин пожежі та на момент оформлення акту про пожежу ніхто не пред`являв ніяких претензій, сказали, що самостійно розберуться між собою. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він був присутнім під час гасіння пожежі, що трапилась в [PERSON] Горів сарай [PERSON] , забор, дрова, заборна сітка з бур`яном. Також у [PERSON] горів пінопласт на хаті, піддашки, зайнялась хата з її сторони. Також він бачив мангал біля хати [PERSON] , який стояв за 10 метрів від місця де був свіжий жар. Відповідно до частин першої-другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини першої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої\~статті 22 ЦК України). Тобто збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущену вигоду. При цьому, вказані витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права особи, а саме, без здійснення таких витрат є неможливим відновлення порушеного права особою. Вирішуючи питання щодо відшкодування майнової шкоди суд виходить\~з того, що заподіяна особі і її майну шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду\~у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16). Тобто для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи. Разом з тим, відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 та 2\~ст. 77 ЦПК України\~закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2\~\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Нормами\~ст. 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено із допомогою належних і допустимих доказів того, що між діями відповідачки і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.\~ Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено з посиланням на належні і допустимі докази того, що між діями відповідачки і шкодою, завданою пожежею є безпосередній причинний зв`язок і вина відповідачки, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed