Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

адвокат Струс Н.Я. в інтересах [PERSON] 04.03.2024 звернулась в суд із позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) розміром 1,59 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Кліцківської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №0096259, в порядку спадкування за заповітом майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка була одинокою та до смерті проживала разом із ним. 02.03.1995 [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла [PERSON] все належне їй майно. Після смерті спадкодавця позивач прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса для її оформлення, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила, оскільки сертифікат виданий після смерті спадкодавця. В інший спосіб, як звернутись до суду, позивач оформити спадщину не може, просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, 06.06.2024 його представник подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи за відсутності її та позивача. Представник відповідача 06.06.2024 подав заяву у якій позов [PERSON] заперечив з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Як видно із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.6), [PERSON] померла [INFO] . Оскільки спадкодавець померла до 01.01.2004, до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після їх смерті, слід застосовувати положення ЦК України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пункт 24\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16.04.2004\~№ 7\~передбачає,\~що член\~колективного сільськогосподарського\~підприємства,\~включений до\~списку,\~що додається\~до державного\~акта на\~право колективної\~власності на\~землю,\~набуває права\~на земельну\~частку (пай)\~з дня\~видачі цього\~акта.\~Невнесення до\~зазначеного вище\~списку особи,\~яка була\~членом КСП\~на час\~передачі у\~колективну власність\~землі,\~не може\~позбавити її\~права на\~земельну частку. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року . Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №599/1833/15-ц (провадження № 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження №61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №551/1075/17 (провадження № 61-15000св19). Як убачається із копії сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серія ЛВ\~№ 0096259\~від 23.10.2010,\~ухвали Кліцківської\~сільської ради\~№ 9\~від 28.12.1994\~з додатками,\~копії відомостей\~про кількість\~вироблених трудоднів,\~трудову участь\~у колгоспному\~виробництві [PERSON] \~від 14.02.2024\~(а.с.10,\~19,\~59-61),\~ [PERSON] ще\~за життя\~була внесена\~до списку\~осіб,\~які мають\~право на\~земельну частку\~(пай) і їй належало право на земельну частку (пай) розміром 1,59 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Кліцківської сільської ради. Отже видача бланку сертифікату після смерті [PERSON] не може слугувати підставою до звуження прав її спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування. Наведене також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року. Таким чином, належне на час смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1,59 ум.кад.га, входить до складу спадщини після її смерті. 02.03.1995 [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с.33). [PERSON] , як встановлено судом, померла [INFO] . Як убачається із матеріалів справи, [PERSON] прийняв спадщину після смерті тітки [PERSON] . Як видно із повідомлення Городоцької державної нотаріальної контори № 1608/01-16 від 18.09.2018 (а.с.14), [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , так як сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця. Оскільки [PERSON] при житті належало право на земельну частку (пай) розміром 1,59 ум.кад.га на території Кліцківської сільської ради, це право входить до складу спадщини, після її смерті, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті тітки, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, є підстави до задоволення позовних вимог. З огляду на наведене, підстав до відмови в позові з мотивів, викладених у відзиві відповідача, суд не вбачає.

Outcome: approved