overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

19 квітня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 жовтня 2018 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав, у телефонному режимі вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17 жовтня 2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 1988 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Подружні відносини подружжя припинило, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Також,\~відповідно до\~статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 03.03.2006 він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 01. Від шлюбу неповнолітніх або малолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбні відносини з відповідачкою значно погіршились, та фактично розірвані з причин взаємного непорозуміння, різних поглядів на сімейне життя, шлюб має формальний характер, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив задовольнити та розглянути справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов не подала, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 03.03.2006 Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Запорізького району Запорізької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище « [PERSON] », актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 25.10.2006 Запорізьким районним ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області. Докази наявності у подружжя на час розгляду справи малолітніх або неповнолітніх дітей в матеріалах справи відсутні. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.\~110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, досягнути їхнього примирення не вдалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 09 серпня 2022 року між ним та представником власників майнових паїв КСП «Оріон» [PERSON] укладено договір купівлі-продажу: нежитлової будівлі складу для зберігання сільськогосподарської продукції, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку на якій розташоване дане майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в йогої відсутності. Відповідачі згідно поданої заяви позовні вимоги визнали. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 09 серпня 2022 року між [PERSON] та представником власників майнових паїв КСП «Оріон» [PERSON] укладено договір купівлі-продажу: нежитлової будівлі складу для зберігання сільськогосподарської продукції, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] ... правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 15 квітня 2024 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок площею: 0,08 га. (кадастровий номер 6122610100:01:001:1060); 0,13 га. (кадастровий номер 6122610100:01:001:0778). Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 15 квітня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] та відповідачем укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок площею: 0,08 га. (кадастровий номер 6122610100:01:001:1060); 0,13 га. (кадастровий номер 6122610100:01:001:0778). Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно за заповітом. Позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їх баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт розпорядилася майном у їх користь. Вони, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що втрачено оригінали правовстановлюючих документі, змушені звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивачів позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачів [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт розпорядилася майном у їх користь [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Враховуючи, що позивачі спадщину прийняли, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ними слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно за заповітом. Позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром: 3,15 га. (кадастровий номер 6122688900:01:001:1066); 0,40 га. (кадастровий номер 6122688900:01:001:1180), які розташовані на території Тростянецької сільської ради згідно Державного акту на землю серії ЯБ № 800869. [PERSON] склавши заповіт розпорядилася майном у їх користь. Вони, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що втрачено оригінали правовстановлюючих документі, змушені звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивачів позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром: 3,15 га. (кадастровий номер 6122688900:01:001:1066); 0,40 га. (кадастровий номер 6122688900:01:001:1180), які розташовані на території Тростянецької сільської ради згідно Державного акту на землю серії ЯБ № 800869. [PERSON] склавши заповіт розпорядилася майном у їх користь [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Враховуючи, що позивачі спадщину прийняли, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ними слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром: 1,76 га. (кадастровий номер 6122687700:01:001:0124) згідно Державного акту на землю серії ТР № 024943. [PERSON] склавши заповіт, розпорядилася майном у його користь. Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що втрачено оригінали правовстановлюючих документі, змушений звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром: 1,76 га. (кадастровий номер 6122687700:01:001:0124) згідно Державного акту на землю серії ТР № 024943. [PERSON] склавши заповіт, розпорядилася майном у користь сина [PERSON] , який постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно за заповітом. Позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їх баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; земельних ділянок для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га (кадастровий номер 6122689800:02:001:0091), яка розташована в [ADDRESS] згідно Державного акту на землю серії ЯЕ №982930; ведення особистого селянського господарства площею: 0,0527 га. (кадастровий номер 6122689800:02:001:0092),) яка розташована в с.Ярчівці Тернопільського району Тернопільської області згідно Державного акту на землю серії ЯЕ №982931. [PERSON] склавши заповіт розпорядилася майном у їх користь. Вони, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав, що нерухоме майно має статус колгоспного двору, змушені звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивачів позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачів [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; земельних ділянок для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га (кадастровий номер 6122689800:02:001:0091), яка розташована в [ADDRESS] згідно Державного акту на землю серії ЯЕ №982930; ведення особистого селянського господарства площею: 0,0527 га. (кадастровий номер 6122689800:02:001:0092),) яка розташована в с.Ярчівці Тернопільського району Тернопільської області згідно Державного акту на землю серії ЯЕ №982931. [PERSON] склавши заповіт розпорядилася майном у їх користь [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Враховуючи, що позивачі спадщину прийняли, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ними слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном у його користь. Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав, що майно має статус колгоспного двору, змушений звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном у користь сина [PERSON] , який постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved