Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

23.11.2023 р. адвокат Терзі О.С., який представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути в порядку регресу з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 19020,55 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилається на факт скоєння ДТП, яке відбулось 29.07.2020 р. за участю та з вини відповідача, який керував транспортним засобом «Рено» д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК». На момент ДТП транспортний засіб потерпілого "Land Rover" [NUMBER] був застрахований згідно договору добровільного страхування, укладеного між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] . Власниця пошкодженого транспортного засобу звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» зі заявою про виплату страхового відшкодування. У подальшому ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 40262,59 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно полісу №122637128 від 08.12.2019 р. в ПАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» до останнього з претензією звернувся представник страхової компанії потерпілої особи. На виконання умов полісу ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування з вирахуванням франшизи у розмірі 37762,69 грн. Таким чином, з моменту виплати ПрАТ «СК «Уніка» страхового відшкодування, виникає нове регресне зобов`язання де останній є кредитором. Внаслідок укладення договору факторингу ПрАТ «СК «Уніка» відступила право вимоги за вказаним зобов`язання ТОВ «Маркс.Капітал». З метою досудового врегулювання спору та недопущення збільшення розміру заборгованості ТОВ «Маркс.Капітал» запропоновано відповідачу оплачувати борг частинами на що останній погодився та за період з січня 2021 р. по лютий 2022 р. ним було внесено на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 18742,14 грн. Станом на день звернення з позовом зобов`язання відповідача частково не виконане. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 01 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2020 р. о 14 год. 54 хв. в м. Києві по вул. Жилянській, 126/23, водій Тонфо Джоб Вінстон, керуючи автомобілем "Рено", д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції руху і бокового інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем "Ленд Ровер" д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Будучи причетним до ДТП, водій Тонфо Джоб Вінстон, місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР. Вина [PERSON] , адреса місця проживання якого: [ADDRESS] , встановлена постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2020 р. (справа №761/34329/20). На час скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №122637128 ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК». Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №030530/4605/0000026 від 20.07.2020 р. цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Land Rover" [NUMBER] застрахована в ПрАТ «СК «Уніка». Здійснивши страхове відшкодування страхувальник потерпілої особи ПрАТ «СК «Уніка» звернулось з претензією №28218 до ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» з вимогою здійснити відшкодування шкоди у розмірі 40262,69 грн. Сплата ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» відшкодування шкоди підтверджується платіжним дорученням №8858 від 17.11.2020 р., розмір відшкодування за яким проведено з вирахуванням франшизи та сплачено ПрАТ «СК «Уніка» 37762,69 грн. 01.01.2020 р. між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Уніка» №01.01.2020-ВК укладено договір факторингу за умовами якого клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування. Відповідно до п. 1.2. договору за цим договором фактор займає місце клієнта (як кредитора) по всім регресних вимогах клієнта, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно з п. 1.3. договору права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту підписання акта прийому-передачі документів по відповідній регресній вимозі за формою наведеною у додатку N 2 до цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору факторингу для реалізації фактором придбаних ним прав, клієнт зобов`язаний передати фактору оригінали документів, що посвідчують виникнення у клієнта права регресної вимоги. Одночасно з передачею оригіналів документів, що посвідчують виникнення у клієнта відповідних прав регресних вимог, сторони підписують акт прийому-передачі документів. Придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями щодо боржника [PERSON] підтверджується актом прийому-передачі документів №10-04 від 18.11.2020 р., переліком переданих регресних вимог №04-20. Повідомленням ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» від 18.11.2020 р. №06594/1 про відступлення прав вимоги сповіщено відповідача про укладення договору факторингу про відступлення ТОВ «Маркс.Капітал» права вимоги пов`язаної з відшкодуванням збитків, заподіяних в результаті ДТП. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, враховуючи наведене вище є підтвердженим факт права вимоги ТОВ "Маркс. Капітал" до [PERSON] за завдані збитки, які були завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 17.12.2020 р. Тонфо Джоб Вінстон ТОВ «Маркс.Капітал» направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 40262,69 грн. Позивач стверджує, що відповідачем частково виконано зобов`язання та за період з січня 2021 р. по лютий 2022 р. ним було внесено на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 18742,14 грн. Згідно п. п. а), в) п. 38.1 ст. 38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Також суд приймає до уваги часткове виконання зобов`язання відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Згідно статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування". Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Тому вимога страховика потерпілого до завдавача шкоди не є регресною, а правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою СК "Уніка" на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 та 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" реалізовує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування". Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначаючи один із способів захисту цивільних прав та інтересів - відшкодування збитків та інші способу захисту відшкодування майнової шкоди. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином до ПрАТ «СК «ВАН КЛІК», перейшло право вимоги до Тонфо Джоб, як особи, відповідальної за завдані збитки. Приймаючи до уваги, що на підставі договору факторингу №01.01.2020-ВК від 01.01.2020 р. вказане право вимоги перейшло від ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» до ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ", то останнє має право на стягнення з Тонфо Джоб страхового відшкодування в порядку суброгації. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про стягнення з Тонфо Джоб на користь ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" суми страхового відшкодування у розмірі 19020,55 грн. в порядку суброгації, а не в порядку регресу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами розгляду позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2684,00 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує позицію Верховного суду, викладену у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20). Відповідно до якої необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що представником позивача не надано доказів здійснення фактичної оплати витрат на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки), суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. На підставі вищевикладеного, ст. 22, 1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. 9, 38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved