Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

20\~грудня 2021\~року \~до Піщанського\~ районного\~суду Вінницької\~області \~надійшла позовна\~заява Приватного\~акціонерного товариства\~"Страхова\~компанія "АРКС"до\~ [PERSON] про\~стягненння виплаченого\~страхового відшкодування,\~ в якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача - Перепелиці В`ячеслава, [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП: невідомий, на користь Позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, Код ЄДРПОУ 20474912, р/р [NUMBER] в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 виплачене страхове відшкодування в розмірі 5 342 (п`ять тисяч триста сорок дві) гривні 90 копійок та витрати сплаченого судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят гривен) 00 копійок. В обгрунтування\~позовних вимог\~позивач вказує,\~що 05\~лютого 2020\~року о\~09\~год.\~30\~хв.\~в м.\~Києві,\~пр.\~Перемоги,\~117,\~сталася дорожньо\~-\~транспортна пригода\~за участю\~автомобіля марки\~«Іveco»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~громадянина [PERSON] .\~Під час\~цієї пригоди\~були заподіяні\~механічні пошкодження\~автомобілю марки\~«Hyundai»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] .\~На момент\~коли матеріальна\~шкода була\~спричинена,\~діяв договір\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~№ 5201а9ка\~від 17\~січня 2019\~року,\~який був\~укладений Приватним\~акціонерним товариством\~«Страхова компанія\~«АХА СТРАХУВАННЯ»,\~з 20\~червня 2019\~року Приватне\~акцціонерне товариство\~"Страхова\~ компанія\~АРКС",\~щодо автомобіля\~марки «Hyundai»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~згідно з\~яким,\~Позивач прийняв\~на себе\~зобов`язання по\~відшкодуванню матеріальної\~шкоди заподіяної\~страхувальнику вищенаведеного\~транспортному засобу.\~Згідно з\~повідомленням про\~дорожньо -\~транспортну пригоду\~(п.\~33.2.\~статті 33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»),\~схемою пригоди,\~коли сталося\~зіткнення,\~Відповідач -\~громадянин Перепелиця\~В`ячеслав,\~водій автомобіля\~марки «Іveco»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] \~визнав свою\~провину у\~скоєнні дорожньо\~-\~транспортної пригоди.\~Страхувальник за\~договором добровільного\~страхування наземного\~транспорту №5201а9ка\~від 17\~січня 2019\~року звернувся\~до Позивача\~з заявою\~про подію\~та на\~виплату за\~договором добровільного\~страхування наземного\~транспортного засобу.\~Позивач здійснив\~виплату страхового\~відшкодування за\~пошкоджений транспортний\~засіб марки\~«Hyundai»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] \~відповідно до\~своїх зобов`язань\~за договором\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~№ 5201а9ка\~від 17\~січня 2019\~року в\~розмірі:\~9\~031\~(дев`ять\~тисяч тридцять\~одна)\~гривня 49\~копійок відповідно\~до \~платіжного доручення\~№ 642\~974\~від 17\~лютого 2020\~року.\~Позивачем було\~отримано інформацію,\~що Відповідач\~застрахований відповідно\~до Закону\~України «Про\~обов`язкове страхування\~цивільно -\~правової відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів»\~в ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»\~за полісом\~№АО/5914776,\~який покрив\~суму збитків\~Позивача в\~розмірі 3\~688\~(три\~тисячі шістсот\~вісімдесят вісім)\~гривень 59\~копійок.\~Відповідно до\~ст.\~29\~Закону України\~«Про страхування»,\~шкода пов`язана\~з пошкодженням\~транспортного засобу,\~у зв`язку\~з пошкодженням\~транспортного засобу\~відшкодовуються витрати,\~пов`язані\~з відновлювальним\~ремонтом транспортного\~засобу з\~урахуванням зносу,\~розрахованого у\~порядку,\~встановленому законодавством.\~Таким чином,\~в межах\~ліміту,\~а також\~з урахуванням\~зносу ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»\~за полісом\~№АО/5914776\~виплатило на\~користь Позивача\~виплачене страхове\~відшкодування в\~розмірі 3\~688\~(три\~тисячі шістсот\~вісімдесят вісім)\~гривень 59\~копійок.\~Позивач вказує,\~що згідно\~зі ст.\~993\~Цивільного кодексу\~України,\~ст.27\~Закону України\~«Про страхування»\~до страховика,\~який виплатив\~страхове відшкодування\~за договором\~майнового страхування,\~у межах\~фактичних витрат\~переходить право\~вимоги,\~яке страхувальник\~або інша\~особа,\~що одержала\~страхове відшкодування,\~має до\~особи,\~відповідальної за\~завдані збитки.\~Відповідно до\~статті 1194\~Цивільного кодексу\~України,\~особа,\~яка застрахувала\~свою цивільну\~відповідальність,\~у разі\~недостатньої страхової\~виплати для\~повного відшкодування\~завданої нею\~шкоди зобов`язана\~сплатити потерпілому\~різницю між\~фактичними розміром\~і страховою\~виплатою (страховим\~відшкодуванням).\~Отже,\~згідно з\~положеннями ст.\~ст.\~993,\~1194\~Цивільного кодексу\~України та\~ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування»\~Позивач отримав\~право вимоги\~до відповідача\~про стягнення\~ з\~нього \~суми виплати\~стархового відшкодування,\~яке складає:\~9\~031\~(дев`ять\~тисяч тридцять\~одна)\~гривня 49\~копійок - 3 688 (три тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 59 копійок = 5 342 (п`ять тисяч триста сорок дві) гривні 90 копійок. Ухвалою суду\~від 29\~грудня 2021\~року \~було відкрито\~ провадження в даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року зупинено провадження в\~цивільній \~справі з\~ЄУН 142/658/21\~за позовом\~Приватного акціонерного\~товариства "Страхова\~компанія "АРКС"до [PERSON] про стягненння виплаченого\~страхового відшкодування до припинення перебування сторони по справі - відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 28 листопада 2023 року на адресу суду від [INFO] надійшла відповідь на запит суду за вих. № 3/2167 від 21 листопада 2023 року, відповідно до якої [PERSON] , 1993 року народження, житель смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області звільнений з військової служби та взятий на військовий облік в запас до третього відідлу [INFO] . Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року поновлено провадження\~в даній\~цивільній \~справі зі стадії підготовчого провадження. Ухвалою суду\~від 07\~травня 2024\~року було\~закрито підготовче\~провадження по\~цивільній справі\~за позовом\~Приватного акціонерного\~товариства "Страхова\~компанія "АРКС"до\~ [PERSON] \~про \~стягненння виплаченого\~страхового відшкодування та призначити справу до судового розгляду по суті, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача Приватного акціонерного\~товариства "Страхова\~компанія "АРКС"-\~адвокат Сечко\~С.В. в судове засідання 03 червня 2024 року не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Близнюк В.В. в судовому засіданні 03 червня 2024 року в задоволені позову ПАТ СК "АРКС" до [PERSON] просив відмовити повністю, вказував, що цивільно-правову відповідальність [PERSON] застраховано в ТДВ СК "Альфа-Гарант", відтак саме ця страхова компанія є належним вдповідачем за даним позовом. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 05 лютого 2020 року о 09 годині 30 хвилин в м.Київ по вул. Проспект Перемоги, 117, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Hyundai\~і20»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та «Іveco»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ Під\~час цієї\~пригоди були\~заподіяні механічні\~пошкодження автомобілю\~марки «Hyundai\~і20»\~з вини\~водія [PERSON] ,\~що слідує\~з копії\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду(а.с.5) Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між АТ СК «АХА Страхування» та [PERSON] 17 січня 2019 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 5201а9ка, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Hyundai\~і20»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~відповідно п.\~19\~якого,\~сторони погодили\~строк дії\~договору з\~07\~лютого 2019\~року до\~06\~лютого 2020\~року(а.с. 6-13). Як убачається з матеріалів справи, за зверненням [PERSON] з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 05 лютого 2020 року (а.с. 15) відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 13.02.2020 року (а.с. 18-19) на підставі страхового акту № ARX2541543 від 14 лютого 2020 року ( а.с. 20) АТ СК "АРКС" платіжним дорученням № 642974 від 17 лютого 2020 року (а.с. 22) здійснило страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 9031 грн. 49 коп. шляхом перерахування на рахунок ТОВ "Едем-Авто" зазначеної суми відповідно рахунку № [NUMBER] від 07 лютого 2020 року за ремонт автомобіля (а.с. 17) Транспортний засіб «Іveco\~35С14»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,станом на 05 лютого 2020 року був застрахований у ТДВ «СК «Альфа - Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 005914776, з лімітом відповідальності за шкоду майну 130000 грн., та франшизою 2600 грн., що слідує з витягу полісу ТЗ [NUMBER] із централізованої бази МТСБУ (а.с. 23). При цьому, в тексті позовної заяви позивач вказує, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5914776 покрив суму збитків позивача в розмірі 3688 грн. 59 коп. на підтвердження чого надає витяг з електронної пошти (а.с. 24) Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем ПАТ СК "АРКС" страхового відшкодування [PERSON] , до нього як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні [PERSON] у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем [PERSON] та його страховиком ТДВ «СК «Альфа-Гарант» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за правилами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою статті 29 якого у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу та франшизи. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18) та 352/1384/18. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі N 754/5129/15-ц (провадження N 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що фактичні витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу «Hyundai\~і20»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~належного [PERSON] складають 9031,49 грн., у той час як страховиком відповідача на користь позивача відшкодовано лише частину зазначеної суми, а саме 3688,59 грн. таким чином різниця між фактичним розміром заподіяної відповідачем шкоди і страховим відшкодуванням становить 5342,90 грн., яка відповідно до вимог статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої шкоди підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 2270 грн. оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved