Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який неодноразово уточняла, про: -визнання спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] майна у вигляді часток, набутих за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в статутних капіталах таких товариств: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуцулка»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Максим»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюкс»; -визнання за [PERSON] права власності на половину частки в майні [PERSON] та [PERSON] , набутому за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу , яке є у їх спільній сумісній власності, а саме: ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант» (вул. Заміська, 2, м. Самбір, Львівська область, 81400, ідентифікаційний код 13832831), що становить 12,5 % частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 250 грн. у фіксованій грошовій сумі; ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуцулка» (вул. Степана Бандери, 6/16, м. Самбір, Львівська область, 81400, ідентифікаційний код 13832707), що становить 12,5 % частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 2964,88 грн. у фіксованій грошовій сумі; ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Максим» (вул. Валова, 24, м. Самбір, Львівська область, 81400, ідентифікаційний код 22394666), що становить 12,5 % частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 3125,00 грн. у фіксованій грошовій сумі; ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюкс» (пл. Ринок, 15, м. Самбір, Львівська область, 81400, ідентифікаційний код 34741880), що становить 12,5 % частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 250 грн. у фіксованій грошовій сумі. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] був одним із засновників (учасників) ТзОВ «Гарант», ТзОВ «Гуцулка», ТзОВ «Максим» та ТзОВ «Кінолюкс». Дані факти підтверджуються: -відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант» - витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на запит від 08.07.2019 року за № 1005523114 станом на 08.07.2019 року; -відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуцулка» - витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на запит від 08.07.2019 року за № 1005523262 станом на 08.07.2019 року; -відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Максим» - витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит від 08.07.2019 року за № 1005523321 станом на 08.07.2019 року. -відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюкс» - витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на запит від 15.08.2019 року за № 1005655840 станом на 15.08.2019 року. [PERSON] помер [INFO] , що засвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2018 року, виданим Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис №377). Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 травня 2019 року у справі № 452/568/19, яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , з 17 квітня 1997 року по день його смерті. Згідно ст.74\~СК України,\~якщо жінка\~та чоловік\~проживають однією\~сім`єю,\~але не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою або\~в будь-якому\~іншому шлюбі,\~майно,\~набуте ними\~за час\~спільного проживання,\~належить їм\~на праві\~спільної сумісної\~власності,\~якщо інше\~не встановлено\~письмовим договором\~між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8\~цього Кодексу. Отже, майно, яке є вкладом [PERSON] , як учасника товариства у статутний капітал товариств, було набуте за період спільного проживання однією сім`єю із позивачем, тобто є об`єктом їх спільної сумісної власності. Жодних спорів з приводу внесення вкладу в статутний капітал ТзОВ «Гарант», ТзОВ «Гуцулка», ТзОВ «Максим» та ТзОВ «Кінолюкс» всупереч інтересам сім`ї між позивачем та [PERSON] не виникало. Верховний суд у постанові від 16.03.2023 року у справі №911/2780/20 констатував, що : «частка в статутному капіталі товариства, яка придбана (набута) за рахунок спільних коштів подружжя, є об`єктом\~спільної сумісної\~власності подружжя. Право з частки належить тому з подружжя, хто став учасником товариства. Подружжя розпоряджається майном, що перебуває в його спільній сумісній власності, зокрема часткою в статутному капіталі товариства, за взаємною згодою, наявність якої презюмується». Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач [PERSON] та її адвокат Юхименко Р.І. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, уточнений позов просили задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засіданні не з`явилися, подали до суду заяву в якій позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення, просили справу слухати у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Найда І.А. надала суду відзив у якому посилалася на те, що [PERSON] , який помер [INFO] . був рідним батьком [PERSON] . Йому відомо, що батько був засновником ТзОВ «Гарант», ТзОВ «Гуцулка», ТзОВ «Максим» та ТзОВ «Кінолюкс». За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Вважає, що вимоги позивача щодо визнання спільною сумісною власністю часток [PERSON] в статутних капіталах ТзОВ «Гарант», ТзОВ «Гуцулка», ТзОВ «Максим» та ТзОВ «Кінолюкс» не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.28 Постанови Пленуму верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того зазначає, що позивачем не надано жодних доказів які б підтверджували, що внески у статутні капітали вищевказаних господарських товариств були здійснені за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім`ї, за наявністю чи відсутністю згоди позивача, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представники третіх осіббез самостійних вимог щодо предмета спору, зокрема, ТзОВ «Гуцулка» - [PERSON] , ТзОВ «Гарант», ТзОВ «Максим» та ТзОВ «Кінолюкс» - [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, із позовом погодились. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Копистянський Ю.Р. в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] \~від 06.11.2018\~року,\~виданим Самбірським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~у Львівській\~області,\~засвідчується,\~що [PERSON] , помер [INFO] у віці 46 років, про що складено актовий запис № 337. Свідоцтвом про смерть засвідчується, що [PERSON] помер [INFO] в м. Самборі Львівської області, у віці 73 роки, про що складено актовий запис № 369 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 травня 2019 року у справі № 452/568/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності позов задоволено; встановлено факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , з 17 квітня 1997 року по день його смерті (рішення суду набрало законної сили 01.06.2019). Із протоколу учасників зборів ТзОВ «Гарант» № 3 від 05.06.2007 року вбачається, що даним протоколом вирішено включити до складу засновників ТзОВ «Гарант» [PERSON] та [PERSON] . Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 1005523114 вбачається, що станом на 08.07.2019 року засновниками ТзОВ «Гарант» є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розмір внеску до статутного фонду [PERSON] 500,00 грн. Згідно протоколу учасників зборів ТзОВ «Гуцулка» № 2 від 29.12.2004 року вбачається, що даним протоколом вирішено вилучити зі складу товариства [PERSON] та [PERSON] , а також вирішено прийняти у склад ТзОВ «Гуцулка» [PERSON] та [PERSON] із внеском до статутного капіталу у розмірі 5,56 %, що у грошовому еквіваленті становить 1317,72 грн. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 1005523262 вбачається, що станом на 08.07.2019 року засновниками ТзОВ «Гуцулка» є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розмір внеску до статутного фонду [PERSON] 5929,75 грн. Із протоколу учасників зборів ТзОВ «Максим» № 2 від 02.03.2004 року вбачається, що даним протоколом вирішено збільшити статутний фонд до 25\~000 грн. Частки в статутному фонді розподілити відповідно до установчої угоди [PERSON] \~ 33,33\~%, [PERSON] 33,33 %, [PERSON] 33,33 %. Крім того вирішено виключити [PERSON] зі складу засновників ТОВ «Максим» та передати [PERSON] частку [PERSON] в статутному фонді товариства в повному обсязі. Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 1005523321 вбачається, що станом на 08.07.2019 року засновниками ТзОВ «Максим» є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розмір внеску до статутного фонду [PERSON] 6250,00 грн. Із протоколу учасників зборів ТзОВ «Кінолюкс» № 1 від 25.09.2006 року вбачається, що даним протоколом вирішено затвердити статут товариства з статутним фондом 37\~500 грн. Частка [PERSON] у статутному фонді 6123,75 грн., що становить 16.33% статутного фонду. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 1005655840 вбачається, що станом на 15.08.2019 року засновниками ТзОВ «Кінолюкс» є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розмір внеску до статутного фонду [PERSON] 500,00 грн. Відповідно до норми ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 355 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За приписами\~ст. 190 ЦК України,\~майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 368 ЦК України,\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 369 ЦК України\~передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~\~ст. 60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. ч. 1, 4\~ст. 65 Сімейного кодексу України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Зазначені норми закону встановлюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі №404/1515/16-ц, а також Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 91 ЦК України\~юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Частинами 1 - 3\~ст. 96 ЦК України\~передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. У частині 1\~ст. 3 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»\~зазначено, що товариство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями всім належним йому майном. Частиною 1\~ст. 13 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»\~вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 115 ЦК України,\~господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.06.2021 у справі №916/2813/18 зазначила, що право власності на майно, передане учасниками господарського товариства як вклад, належить товариству, а не його учасникам (засновникам). Тому майно господарського товариства належить йому на праві власності і не може належати на праві власності іншим особам. Зокрема, таке майно не може належати на праві спільної власності учаснику (засновнику) товариства та його подружжю (колишньому подружжю). Таким чином, з моменту внесення грошових коштів чи іншого майна як вкладу таке майно належить на праві власності самому товариству, і воно втрачає ознаки об`єкта права спільної сумісної власності подружжя. Тобто в разі передання подружжям свого майна як вкладу, для участі одного з них у товаристві, зазначене майно стає власністю такого товариства, а подружжя набуває право на частку в статутному капіталі такого товариства. Частиною 1\~ст. 61 Сімейного кодексу України\~передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Верховний суд у постанові від 16.03.2023 року у справі №911/2780/20 констатував, що : «частка в статутному капіталі товариства, яка придбана (набута) за рахунок спільних коштів подружжя, є об`єктом\~спільної сумісної\~власності подружжя. Право з частки належить тому з подружжя, хто став учасником товариства. Подружжя розпоряджається майном, що перебуває в його спільній сумісній власності, зокрема часткою в статутному капіталі товариства, за взаємною згодою, наявність якої презюмується». Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За загальним правилом, в аналогічних справах береться до уваги постанова, ухвалена пізніше. На цьому наполягає сам Верховний Суд у своїй постанові від 30 січня 2019-го у справі №755/10947/17 : «Велика Палата Верховного Суду зазначає, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду». У зв`язку\~з цим,\~суд при\~вирішенні даного\~спору не враховує висновки ВС України та ВС, на які покликається у відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] адвокат Найда І.А. (а.с.119 - 122), оскільки вони були ухвалені раніше, тобто до ухвалення правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 16.03.2023 року у справі №911/2780/20 у подібних правовідносинах. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що майно, яке є вкладом [PERSON] як учасника товариства у статутний капітал ТзОВ «Гарант», ТзОВ «Гуцулка», ТзОВ «Максим» та ТзОВ «Кінолюкс» (по 25% частки статутного капіталу у кожному з товариств), було набуте за період його спільного проживання однією сім`єю із позивачем без реєстрації шлюбу, тобто є об`єктом їх спільної сумісної власності. За таких обставин, суд вважає, що позов в цій частині є підставним і його в цій частині слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. Відповідно із ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на частку в майні, набутому за час спільного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, яке є у їх спільній сумісній власності, а саме: ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант», що становить 12,5% частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 250 грн. у фіксованій грошовій сумі; ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуцулка», що становить 12,5% частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 2964,88 грн. у фіксованій грошовій сумі; ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Максим», що становить 12,5% частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 3125,00 грн. у фіксованій грошовій сумі; ?на 50 % частки [PERSON] в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюкс», що становить 12,5 % частки статутного капіталу товариства у відсотковому відношенні або 250 грн. у фіксованій грошовій сумі. При цьому суд відхиляє інші заперечення проти позову представника відповідача [PERSON] адвоката Найда І.А., викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони не знайшли свого підтвердження та спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами. На підставі наведеного,

Outcome: approved