Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Зайцевої О.О., звернувся до суду з позовом, в якому він просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису про народження дитини №3468 від 30.07.2019 відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] та внести відомості про батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначив, що 15 травня 2022 року він, [PERSON] , дізнався про те, що є біологічним батьком дівчинки [PERSON] , яку народила [INFO] [PERSON] , [PERSON] народилася тоді, коли її мама, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому з 14.10.2006 року шлюбі з чоловіком, [PERSON] .. Незважаючи на численні конфлікти та сварки між подружжям, які призводили до думок про неможливість сімейного життя, та відповідних вчинків, розірвати шлюб чоловік та жінка не наважувалися, адже підростало двійко спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Згідно до приписів ст. 122 Сімейного кодексу України, при реєстрації [PERSON] , батьком дитини було зазначено чоловіка породіллі, [PERSON] , відповідно, дитину було зареєстровано за прізвищем [PERSON] та по-батькові [PERSON] . [PERSON] не повідомила мені жодної інформації ані щодо факту народження дівчинки, ані щодо мого вірогідного батьківства до дитини. Наразі шлюб, укладений 14 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Позивачу відомо, що в іншому шлюбі [PERSON] не перебуває, юридичний батько [PERSON] давно проживає окремо від колишньої дружини та дітей. За вищенаведених обставин та враховуючи зміни в житті та переоцінку цінностей, яких довелося зазнати всім українцям внаслідок повномасштабного збройного вторгнення РФ в Україну, спілкування його з [PERSON] поновилися. В березні 2022 року [PERSON] повідомила йому про сумніви щодо батьківства колишнього чоловіка, [PERSON] по відношенню до [PERSON] . З метою обґрунтування факту кровної спорідненості між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 21.03.2022 року звернулася до медико-генетичного центру «МАМА ПАПА», де замовила генотипоскопічне дослідження, на з`ясування якого поставила питання щодо вірогідності його, [PERSON] , батьківства, по відношенню до [PERSON] , [INFO] . У визначений час він з`явився для надання біологічного матеріалу та йому було повідомлено, що матеріали будуть направлені для дослідження до м. Києва, результати будуть виготовлені не раніш, ніж через місяць, та направлені з Києва шляхом поштового відправлення на адресу замовниці, [PERSON] .. Таким чином, він розраховував на отримання відповіді на раніше травня 2022 року. Згідно до висновку генотипоскопічного дослідження № 34913, виготовленому МГЦ «МАМА ПАПА», вірогідність батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] складає 99,99 відсотки, тобто батьківство безсумнівно підтверджене. Мати дитини, [PERSON] , повідомила мені про результати дослідження 15 травня 2022 року. Зважаючи на складнощі пошуку адвоката в м. Харкові під час військової агресії, припущення про те, що суди Харківської області зупинили діяльність, комунікації з фахівцем із м. Ужгорода, де наразі мати дитини [PERSON] мешкає з дітьми в якості внутрішньопереміщених осіб, звернення до суду стало можливим значно пізніше, ніж бажалося б. \~ \~ \~ \~ 15 травня 2024 року було постановлено ухвалу про прийняття справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Також запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 15 квітня 2024 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] \~-\~адвокат Зайцева\~О.О. подала до суду заяву, в якій позов підтримують повністю, просить його задовольнити, справу просила розглядати за їх відсутності. Представник третьої особи - Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надавши пояснення по справі та зазначивши, що розгляд справи просить проводити за відсутності представника, на розсуд суду з урахуванням пояснень. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просить його задовольнити, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що мається підтвердження в матеріалах справи у вигляді рекомендованого повідомлення. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991\~«Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених\~постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті Судової Влади України, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом було достовірно встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 30 липня 2019 року Харківським міським\~відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис № 3468, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 липня 2019 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією висновку №СЕ-19/107-23/11728-БД експерта Закарпатського науково-дослідного\~експертно-криміналістичному\~центру МВС в результаті проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи від 29.02.2024, сформульовані висновки, відповідно до яких вірогідність того, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999999997%. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі статтею 125 СК України\~1. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.\~2. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:\~1) за заявою матері та батька дитини;\~(Пункт 2 частини другої статті 125 виключено на підставі Закону\~№ 2398-VI від 01.07.2010\~)\~3) за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено визнання батьківства за рішенням суду: 1.\~За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.\~2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.\~3. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.\~Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.\~4. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В постанові від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. ВС роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. З огляду на вищевикладене, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що зважаючи на дані висновку сектору молекулярно-генетичного дослідження, яким встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . складає 99,9999999997%, ненадання відповідачем [PERSON] жодних належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Також суд вважає за необхідне виключити з актового запису про народження дитини №3468 від 30.07.2019 відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] та внести відомості про батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Враховуючи викладене та

Outcome: approved