Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Представник позивача, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішення суду від 30 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, сина залишено проживати з матір`ю. Однак, з 11 березня 2022 року неповнолітній син сторін проживає з батьком в Королівстві Бельгія та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка участі в утриманні на не приймає, всі турботи з цього приводу переклала на позивача. Позивач неодноразово звертався до неї щодо її участі в забезпечення сина, однак вона відмовлялася не пояснюючи причин. Вказує, що їхній син навчається в початковій школі, витрати на його утримання зросли і позивач не може самостійно забезпечити його всім необхідним. Відповідачка є фізично здоровою, працездатною, а тому може сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі частики від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, його представник подала заяву про розгляд справи в їхній відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання також не з`явився, заяви про розгляд справи в її відсутності та відзив на позовну заяву не подала. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 серпня 2018 року (а.с. 6). В шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідачка, яка відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України\~зобов`язана\~надавати утримання\~своєму неповнолітньому\~сину до\~досягнення ним\~повноліття,\~є здоровою\~та працездатною\~(іншого\~суду не\~подано),\~а малолітня\~дитина сторін\~проживає окремо\~від матері\~і потребує\~матеріальних витрат\~на харчування,\~забезпечення одягом,\~організації дозвілля,\~відпочинку та\~виховання,\~що є\~необхідним для\~забезпечення нормального\~рівня життя,\~суд вважає\~доцільним стягувати\~аліменти,\~у вказаному\~позивачем розмірі,\~що буде\~об`єктивним\~і справедливим\~та \~не вплине\~на погіршення\~матеріального становища\~відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved