Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

позивач Національний університет біоресурсів і природокористування України звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2021 по 31.01.2023 у сумі 25 284,00 грн, збитки від інфляції за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 у розмірі 975,89 грн, три відсотки річних від простроченої суми за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 у розмірі 218,64 грн, а також 2 684,00 грн судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується карткою прописки (Форма №А) та є споживачем житлово-комунальних послуг. Національний університет біоресурсів і природокористування України є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , та здійснює його обслуговування, забезпечує надання житлово-комунальних послуг його ж мешканцям через житлово-комунальний відділ. Позивач вказує, що добросовісно здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території і забезпечує надання житлово-комунальних послуг споживачу, однак відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, своєчасно не сплачує за спожиті послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2021 по 31.01.2023 у сумі 25 284,00 грн, збитки від інфляції за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 у розмірі 975,89 грн, три відсотки річних від простроченої суми за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 у розмірі 218,64 грн. Також позивач надав суду копію ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року про відмову у видачі судового наказу за заявою Національний університет біоресурсів і природокористування України про стягнення з [PERSON] зазначеної заборгованості. З урахуванням неналежного виконання споживачем зобов`язань по сплаті коштів за надані житлово-комунальні послуги, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість в примусовому порядку. Судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду просить покласти на відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 травня 2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву [PERSON] заперечив проти заявлених Національним університетом біоресурсів і природокористування України до нього позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідач вказав про відсутність у нього заборгованості за житлово - комунальні послуги та зазначив, що не отримував претензій від позивача. Також зазначив про свою незгоду із односторонньою зміною умов договору не за правилами Закону від 09.11.2017 №2189. Наголосив на готовності укласти позивачем договір за правилами Закону від 09.11.2017 №2189 у разі якщо позивач виконає свій обов`язок з його виготовлення згідно Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018. У відповіді на відзив на позовну заяву відповідача Національний університет біоресурсів і природокористування України зазначив, що не погоджується і доводами відповідача, оскільки останній сплачує комунальні послуги не у повній мірі, внаслідок чого має заборгованість. Після набрання чинності Закону України від 09.11.2017 №2189, Університет пропонував укласти договір про надання житлово - комунальних послуг мешканцям будинку [ADDRESS] , однак відповідач категорично відмовився укладати такий договір без пояснення причин. Позивач наголосив на тому, що є неприбутковою організацією та фінансується з державного бюджету, тому усі витрати, що не пов`язані з його основною освітньою діяльністю повинні відшкодовуватися у повному обсязі отримувачами таких послуг. Відповідач як споживач послуг не звільнений від оплати житлово - комунальних послуг отриманих ним до укладення відповідного договору. У своїх запереченнях [PERSON] вказав, що укладення договору, виготовленого не за правилами Закону України від 09.11.2017 №2189 неможливе, про що ним було зазначено на загальних зборах ОСББ. Договір укладений з позивачем до введення в дію Закону України від 09.11.2017 №2189 зберігає свою чинність, а тому вартість комунальних послуг повинна розраховуватися виходячи із розрахунків цього договору. Ухвалою суду від 27.09.2023 року до участі у справі на стороні відповідача залучено третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Будучи присутнім у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з викладених у позові обставин та письмових запереченнях проти доводів відповідача. Відповідач під час розгляду справи заперечував проти заявлених позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позов та інших письмових заявах. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили рохзглядати справу без їх участі. Заслухавши представника позивача та відповідача [PERSON] у судовому засіданні 27.09.2024 року, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За даними матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується карткою прописки (Форма №4) та відомостями з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА №92737267 від 02.05.2023. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS] та співвласником квартири з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Національний університет біоресурсів і природокористування України є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 17.03.2023 № 37/123 та здійснює обслуговування будинку і забезпечує надання житлово-комунальних послуг його мешканцям через житлово-комунальний відділ Університету. Судом встановлено, що договір найму житла між сторонами укладено не було, докази зворотного у матеріалах справи відсутні. Відтак правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та нормами Цивільного, Житлового кодексів України. Частина 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Разом з тим, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати фактично отриманих послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до частини другої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом першим частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовився від забезпечення послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем суду надано не було. Національний університет біоресурсів і природокористування України добросовісно здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території, і забезпечує надання житлово-комунальних послуг відповідачу, а останній не розраховуючись своєчасно та у повному розмірі за отримані послуги, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2021 по 31.01.2023 у сумі 25 284,00 грн., що підтверджується рахунком - повідомленням від 01.02.2023. Позивачем неодноразово надсилалися претензії про стягнення заборгованості на адресу відповідача від 21.01.2021 №0123, від 17.01.2022 №0179, від 12.10.2022 № 1099, від 13.01.2023 №0100, однак такі вимоги залишені без уваги. Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати житлово-комунальних послуг станом на 28.02.2023 у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість, яка становить 11 995,92 грн., що підтверджується довідкою Університету про заборгованість від 08.03.2023 №13/126. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена. Матеріали справи не містять доказів, що заборгованість, що утворилась, відповідачем погашена в добровільному порядку. Зазначені розрахунки відповідачем спростовані не були, як і не було надано контррозрахунку суми боргу. Посилання відповідача на ту обставину, що нарахування житлово - комунальних послуг здійснюється не за правилами Закону України від 09.11.2017 №2189 суд не бере до уваги, оскільки відповідач, як споживач послуг, не відмовлявся він їх надання у визначеному законом порядку, із відповідними вимогами до надавача послуг не звертався. Натомість користувався житлово - комунальними послугами, при цьому частково сплачуючи їх вартість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями статей 66, 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач споживав житлово-комунальні послуги у період січня 2021 року по січень 2023 року, що забезпечувались позивачем, у встановленому законом порядку не відмовлявся від забезпечення послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем у розпорядження суду не надано. З огляду на зазначене, станом на 28.02.2023 сума заборгованості за спожиту житлово-комунальні послуги становить: за період з 01.01.2021 по 31.01.2023 у сумі 25 284,00 грн. Відповідач порушує вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на його користь підлягає стягненню сума заборгованості за спожиту житлово-комунальні послуги становить: за період з 01.01.2021 по 31.01.2023 у сумі 25 284,00 грн., збитки від інфляції за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 у розмірі 975,89 грн., три відсотки річних від простроченої суми за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 у розмірі 218,64 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, а тому суд враховує його при визначенні розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача за невиконання свого зобов`язання своєчасно сплачувати за спожиті житлово - комунальні послуги. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Ураховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що на момент розгляду справи з боку відповідача не надано суду доказів щодо сплати заборгованості за спожиті послуги у повному розмірі, суд вважає, що позов є доведеним, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, в зв`язку з чим вимоги Національного університету біоресурсів і природокористування України підлягають задоволенню. Сама незгода відповідача із тарифами згідно з якими нараховуються житлово - комунальні послуги не може слугувати підставою для звільнення відповідача від сплати за спожиті послуги у вказаному позивачем розмірі, оскільки із відповідним позов до суду відповідач не звертався. Такі тарифи є діючими та відповідають встановленим матеріалам справи. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у справі у розмірі 2 684,00. На підставі викладеного,

Outcome: approved