Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

29 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з 16.07.2007 року по 27.09.2023 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 27.09.2023 року, постановленим у справі № 931/703/23. Під час шлюбу у сторін народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька [PERSON] проживає із відповідачем, [PERSON] - з нею. Згідно з усною домовленістю між сторонами після розірвання шлюбу відповідач зобов`язувався надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] , однак, взятих на себе зобов`язань не дотримується, відмовляється надавати буд-яку допомогу на утримання доньки [PERSON] . Відповідач працює неофіційно, тому отримує дохід. Позивач зазначає, що не може самостійно забезпечити належний рівень життя доньки [PERSON] . Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Локачинського районного суду від 01 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначила, що позов підтримує та просить розглянути за її відсутності (а.с. 2 з/с). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак, 29.05.2024 року через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1600 грн щомісячно, в більшій сумі сплачувати не має можливості, просить розгляд справи провести без його участі (а.с. 21). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності позивача та відповідача. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 27 вересня 2023 року № 931/703/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 22, розірвано (а.с. 3-4). Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.04.2010 року (а.с. 5). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.11.2023 року вбачається, що позивач змінила прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " у зв`язку з реєстрацією шлюбу (а.с. 9). Із довідки від 26.04.2024 року № 109, виданої Дорогиничівським старостинським округом Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської обасті, вбачається, що неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , здорова, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, матеріальне становище відповідача, який є працездатним, офіційно не працевлаштований, та стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дитини, матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Крім того, суд враховує, що у сторін є ще одна донька - [PERSON] , [INFO] , яка, як зазначає сама позивач в позовній заяві, проживає з відповідачем - своїм батьком. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 29 квітня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позов задоволено частково (на 53 %), з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 642 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: partial