Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

07 лютого 2024 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він [PERSON] , [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказав, що він з лютого 2002 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вів спільне господарство з [PERSON] . За час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] . Без його згоди, а також з метою отримання допомоги від держави, як мати одиначка, при реєстрації народження їх спільної дитини батьком був зазначений « [PERSON] », відповідно до частини 1 статті 135 СК України. [INFO] [PERSON] померла. З об`єктивних причин він не зміг офіційно оформити опікунство [PERSON] , тому опіку над ним оформила його мати [PERSON] . Син до червня 2022 року проживав разом з його родиною. В червні [PERSON] був призваний до Лав Збройних Сил України. [INFO] [PERSON] загинув в Донецькій області внаслідок бойових дій. Встановлення факту батьківства необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів, зокрема для оформлення спадщини. Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - Миколаївська міська рада представника до суду не направила, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу за відсутністю їх представника, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Заінтересована особа - Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області представника до суду не направило, в матеріалах справи міститься заява представника Управління про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення на розсуд суду. проти доводів заявника не заперечують. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області представника до суду не направив, в матеріалах справи міститься лист представника відділу з проханням розглядати справу за їх відсутністю, за наявними у справі матеріалами. 04 березня 2024 року до суду Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області направлено заперечення на заяву, в якому зазначено, що справи про визнання батьківства суд має розглядати у позовному провадженні. Крім цього, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Тобто передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у Книзі записів про народження за вказівкою матері. Визнання батьківства здійснюється при житті ймовірного батька в загальному позовному провадженні. Просили відмовити у задоволенні заяви. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Вивчивши письмові докази у справі, розглядаючи заяву в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог статті 121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Положеннями частини 2 статті 130 СК України встановлено, що заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу, а саме, в тому числі особою, яка вважає себе батьком дитини. Як вбачається з роз`яснень у абзаці 1 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо в свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Тобто, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. У пункті 13 вищевказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог статей 77, 78 ЦПК України. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та заінтересованих осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). При цьому також слід звернути увагу, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Так, Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-яких інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v.RUSSIA, 3451/05 §34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року) Як вбачається з досліджених доказів [INFO] народився [PERSON] , актовий запис про народження складений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції 16 квітня 2004 року № 1002. В свідоцтві про народження дитини, серії [NUMBER] , в графі «батько» - [PERSON] , а в графі «мати» - [PERSON] (а.с. 5). Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною 1 статті 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 19 жовтня 2018 року № 00021234890 (а.с. 6) З огляду на інформацію надану Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] 04 березня 2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 46 складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції та при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 92). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 20 квітня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). У зв`язку зі смертю матері на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 січня 2010 року № 88 [PERSON] було надано статус дитини-сироти (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26 березня 2010 року № 402 неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном [PERSON] (а.с. 10 зворотна сторона). Зазначене також підтверджується посвідченням виданим на ім`я [PERSON] від 26 березня 2010 року № 9 (а.с. 9). Відповідно до Акту про фактичне проживання особи від 17 грудня 2023 року №02 [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] та вів спільне господарство разом з: [PERSON] (опікуном); [PERSON] (донькою опікуна); [PERSON] (онукою опікуна); [PERSON] (онуком опікуна); [PERSON] (сином опікуна) (а.с. 7). Заявник також зареєстрований за вказаною адресою, але фактично проживає: [ADDRESS] , з огляду на довідку від 05 лютого 2024 року № 4818-5003112112 (а.с. 13). [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть № 1024 складений Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до свідоцтва про смерть від 12 грудня 2023 року (а.с. 12). З огляду на зміст лікарського свідоцтва про смерть від 09 грудня 2023 року № 2833 смерть настала внаслідок отримання поранення під час бойових дій (а.с. 11). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16 лютого 2024 року № 75850385 спадкова справа після смерті [PERSON] заведена приватний нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т. (а.с. 33). Заявник як на доказ батьківства з померлим [PERSON] посилається на висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 24 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/4184-БД яким встановлено, що [PERSON] , [INFO] (об`єкт №1), перебуває у прямій біологічній спорідненості з [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] (об`єкт №2). Ймовірність даної події складає 99,9998066001398% (а.с. 95-107). За такого, оцінюючи досліджені в ході судового розгляду докази в сукупності, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . Обставин, які спростовують заяву [PERSON] , в процесі судового розгляду справи не встановлено.

Outcome: approved