Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

24 жовтня 2023 року позивач в особі представника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 68 831,25 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 68 831,25 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект МОNOВANK. «Monobank» є мобільним банком в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 13 березня 2020 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13 березня 2020 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. В Анкеті відповідач підтвердила, що усе листування щодо договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 70 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме зарезервував та відкрив поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі Умов і правил та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 70000,00 грн. та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 08 серпня 2023 року за відповідачем по укладеному з АТ «Універсал\~Банк» договору\~про надання\~банківських послуг\~«Monobank»\~від 13\~березня 2020\~рокунаявна заборгованість на загальну суму 68831,25 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 68831,25 грн. До теперішнього часу сума боргу за договором про надання\~банківських послуг\~«Monobank»\~від 13\~березня 2020\~рокувідповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П. В порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, 25 жовтня 2023 року суддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , на який надано відповідь № 290444 від 25.10.2023. \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою\~судді від 26 жовтня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~30.11.2023 року, документ сформований в системі «Електронний суд», від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій вказав, що позовні вимоги відповідачем не визнаються з огляду на їх необґрунтованість. Вказав, що відсутні докази укладання кредитного договору, а саме підпис в анкеті-заяві не відповідає підпису відповідачки. Зазначив, що представником позивача в якості доказів укладання кредитного договору саме з відповідачкою надається Витяг із «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів MONOBANK/Universal Bank, що не містить підпису відповідачки. Звернув увагу суду на те, що надана представником позивача копія паспорту відповідачки, яка виконана у поганій якості, що навіть прізвище та серію паспорта розібрати неможливо. Отже існують сумніви у тому, що копія паспорту робилась з оригіналу паспорта, з яким [PERSON] повинна була звернутися до банку для встановлення її особи та ідентифікації перед укладанням договору з банком. Вказав, що у позові позивач стверджує, що відповідач підписав кредитний договір за допомогою ЕЦП. Проте, такі твердження є хибними, відповідач жодного документу із позивачем за допомогою ЕЦП не підписувала. Так, з Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] можна побачити лише факсимільне відтворення підпису відповідача, документ не містить жодних відомостей про використання відповідачем КЕП/УЦП як і відомостей про АЦСК, що видав такий підпис, номер сертифікату та його дію, матеріали справи не містять і протоколів розшифрування КЕП/ЕЦП. Вказав, що твердження позивача про укладання договору в електронній формі позивачем не доведено та явно суперечить діючому законодавству України. Зазначив, що з Анкети-заяви вбачається, що вона не містить відомостей про встановлення конкретного кредитного ліміту та доказів отримання кредитних коштів відповідачем представник позивача суду не надав. До того ж, з назви Анкети-заяви «Анкета-заява» до Договору про надання банківських послуг між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] можна зробити висновок, що це договір про надання банківських послуг. А зі змісту Анкети-заяви можна зробити висновок, що це договір про відкриття поточного рахунку. Вказав, що Анкета-заява не підтверджує наявність між сторонами кредитних відносин та наявність заборгованості. Як вбачається із Анкети-заяви, сторони не погодили розмір та тип кредиту кредитний ліміт. Отже сторони не досягли згоди щодо істотної умови кредитного договору як кредитний ліміт, то такий договір не має визначальної ознаки кредитного договору та не може вважатися кредитним договором. Вказав , що саме позивач який стверджує про наявність боргу зобов`язаний надати суду докази наявності такого боргу та його розміру, проте належних та допустимих доказів наявності заборгованості саме відповідачки у сумі стягнення він суду не надав. Просив суд в задоволені позовних вимог позивача відмовити. 22.01.2024\~року від позивача надійшли пояснення по справі щодо відкриття Банком рахунку та отримання Відповідачем кредитних коштів. Вказали, що відповідно до положень Анкети-заяви від 13.03.2020 р. [PERSON] просить відкрити рахунок в АТ «Універсал Банк» №26201307372558 у гривні на її ім`я. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] . Задля підтвердження відкриття відповідачу рахунку, надали суду копію Довідки про наявність рахунку від 26.12.2023 року. Вказали, що дана довідка встановлює факт відкриття Банком рахунку на ім`я [PERSON] . У ній міститься інформація стосовно номеру рахунку, типу рахунку, валюти рахунку, а також статус картки. Відповідно до Довідки про наявність рахунку від 26.12.2023 року, картка [PERSON] «активна до 03/24». Також на підтвердження інформації щодо розміру кредитного ліміту, позивач надав Довідку про розмір встановленого кредитного ліміту від 26.12.2023. Із якої вбачається, як змінювався кредитний ліміт за весь період кредитування із зазначенням дат та часу зміни. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджують факт згоди з встановленням ліміту до використання. Щодо розміру заборгованості відповідача вказали, що із виписки про рух від 26.12.2023 року у графі «Залишок після операцій» можна прослідкувати рух коштів, як тих, що надійшли шляхом поповнення Боржником картки, так і тих, що були втрачені ним на споживчі цілі. Із виписки про рух коштів вбачається, що станом на 26.12.2023 р., заборгованість [PERSON] становить 68831,25 грн. Звернули увагу на виписку про рух коштів по картці відповідача, а саме загальну суму витрат та загальну суму зарахувань по картці, з якої стає очевидним, що відповідач використала значно більше коштів, ніж внесла на картку. А саме: відповідач використала 209561,62 грн., а внесла на картку 140730,37 грн., таким чином розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 68831,25 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів по справі. 04.06.2024 року від представника відповідача, документ сформований в системі «Електронний суд» надійшли пояснення на позовну заяву, в якому вказав на те, що відповідач не може надати оригінал Анкети-заяви [PERSON] до Договору про надання банківських послуг від 13.03.2020 року через її відсутність у неї. Так, відповідачка не підписувала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.03.2020 року, що вказує на відсутність у неї екземпляра такого документу. Щодо укладання договору в електронному вигляді зазначив, що відповідачка не підписувала Анкету -заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.03.2020 року за допомогою ЕЦП за правилами Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідачка не підписувала згоду, якій наявні зразки аналогів власноручних підписів для подальшого факсимільного відтворення підпису у документах. Отже, у відповідачки відсутні екземпляр Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 13.03.2020 року з ЕЦП відповідачки та письмова згода (зі зразками її підпису) для подальшого Факсимільного відтворення підпису у документах. Вказав, що надана на виконання ухвали суду про витребування доказів Анкета-заява [PERSON] від 13.03.2020 року не є оригіналом електронного доказу. Просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви та в прохальній частині пояснень зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача та можливість ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях по справі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 70 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. В своїй Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 13 березня 2020 року, відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Витяг з Тарифів за карткою Monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank». Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг від 13 березня 2020 року вбачається, що станом на 08 серпня 2023 року заборгованість по ньому становить 68831,25 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 68831,25 грн. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Суд критично відноситься до твердження відповідача щодо не укладання кредитного договору на тих умовах про які зазначає позивач в позові, оскільки, як він зазначає не надано доказів погодження саме тих умов та правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів «MONOBANK/ Universal Bank, та Тарифів, що у сукупності з сумнівами у встановленні особи та ідентифікації відповідача перед укладанням договору, відмінністю підписів у наданих позивачем до позову документах та паспорті відповідачки, імітоване факсиміле підпис у Анкеті-заяві та відсутність обов`язкових умов індивідуальної частини договору, вказують на відсутність волевиявлення відповідачки на укладання кредитного договору, оскільки це спростовується наданими позивачем доказами по справі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Анкети-заяви від 13.03.2020 року, [PERSON] «просить відкрити рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №26201307372558 у гривні на ім`я [PERSON] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку, відповідно до умов Договору. Підтверджує те, що ця Заява-анкета є, також, заявою із відкриття рахунку». Відповідно до Умов і правил, платіжна картка передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при поданні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки. Отже без підписання Анкети-заяви клієнт банку не отримав би платіжну картку та йому не було б відкрито картковий рахунок. Активізація Платіжної картки здійснюється шляхом її сканування через мобільний додаток Monobank. Відповідно до Довідки Monobank про наявність рахунку від 26.12.2023 року, [PERSON] має рахунок, картка активна до 03/24. Відповідно до Довідки Monobank про розмір встановлено кредитного ліміту від 26.12.2023 року Банк повідомляє про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.03.2020 року: 13.03.2020 (13:38) 2400,00 грн.; 30.05.2020 (16:40) - 10000 грн.; 15.11.2020 (07:39) -15000,00 грн.; 24.02.2021 (07:40) 30000,00 грн.; 06.08.2021(10:59 ) -50000,00 грн.; 09.01.2022 ( 08:55) 70000,00 грн.; 27.02.2022 ( 17:55) -52917,00 грн. Крім того, як вбачається із виписки про рух коштів по картці [PERSON] загальна сума витрат становить 209561,62 грн. та внесено на картку 140730,37 грн. Розмір заборгованості становить 68831,25 грн. ( 209561,62 грн. 140730,37 грн.) . Отже, відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить розрахунок заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг від 13 березня 2020 року, та те, що відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, допустила прострочення платежів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу по кредитному договору у розмірі 68831,25 грн. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved