Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 01 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 83. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Від шлюбу у сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] . Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем - розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.12.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.05.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач заявив клопотання та просив суд зупинити провадження у справі та надати строк для примирення тривалістю шість місяців, у задоволенні якого відмовлено судом з огляду на заперечення представника позивача та тривалість судового розгляду протягом якого сторони не дійшли згоди щодо примирення між собою. У судовому засіданні 03.06.2024 року представник позивача підтримав задоволення позовних вимог, відповідач послався на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 лютого 2003 року, між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 83. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Від шлюбу у сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 \~ \~ \~ \~ЦПК України покласти на відповідача.

Outcome: approved