Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

[PERSON] 04 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, який канцелярією суду було зареєстровано 05 квітня 2024 року. Ухвалою судді\~Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~08\~квітня 2024\~року позовну\~заяву було\~залишено без\~руху та\~запропоновано позивачеві\~усунути недоліки\~з дотриманням\~вимог п.п.\~2,\~4\~ч.\~3 ст. 175, абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких представником позивача 11 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» подано уточнену позовну заяву та докази її направлення відповідачеві. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що відповідач є її рідним батьком. Вона досягла повноліття, проте, продовжує навчання в Дніпровському фаховому коледжі залізничного транспорту. Навчання не дозволяє працевлаштуватися для самостійного матеріального забезпечення, а мати позивача не в змозі в повній мірі матеріально забезпечувати доньку. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2006 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання позивача, але він його не виконував, аліменти не сплачував. Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, але відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи стягнення з 13 листопада 2022 року і до закінчення навчання або ж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження з копією позову з додатками, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 року із випробовувальним терміном протягом 1 року (а.с. 8-9). На теперішній час [PERSON] є студенткою 4-го курсу Дніпровського фахового коледжу залізничного транспорту денної форми навчання на бюджетній основі (а.с. 5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки у добровільному порядку не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. [PERSON] повнолітня особа, здобуває освіту в Дніпровському фаховому коледжі залізничного транспорту денної форми навчання, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, потребує з боку відповідача матеріальної допомоги, який є працездатною особою і може надавати таку допомогу на утримання дочки, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі частини усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до закінчення навчання [PERSON] , але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з дня направлення позову до суду, тобто з 04 квітня 2024 року. З приводу заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів із [PERSON] за минулий період, суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають за наступних підстав. Питання стягнення аліментів за минулий час врегульовано ч. 2 ст. 191 СК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. За змістом цієї норми права стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживалися позивачем щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Разом з тим належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем з 13 листопада 2022 року вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, проте вона не мала змоги їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, позивачем не доведено, що нею здійснювалися дії, направлені на отримання аліментів на утримання малолітньої дитини, а відповідач ухилявся від їх сплати, тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] в цій частині слід відмовити. \~ \~ \~ \~На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. \~ \~ \~ \~П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial