Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №2624941, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 гривень зі встановленим строком користування на 15 днів до 11.01.2021 р. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, у відповідача [PERSON] перед ТОВ « Мілоан» утворилась заборгованість у розмірі 48884,54 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 12219 грн., заборгованість по відсоткам 36665,54 грн. 13.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором №2624941 від 27.12.2020 року, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Тому позивач ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2624941 від 27.12.2020 року в сумі 48884,54 грн., судовий збір в сумі 2442,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6000 грн. Представник позивача ТОВ « Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а.с. 67). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а.с. 69-70,79). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно Анкети-заяви № 2624941 від 27.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2624941 від 27.12.2020 року , відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надав позичальнику Камчатному кредитні кошти в розмірі 15000 грн., строком на 15 днів з 27.12.2020 року до 11.01.2021 року, а позичальник [PERSON] зобов`язаний був повернути кредитні кошти та сплатити проценти ( а. с. 20). Згідно п. 1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом: 22,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Згідно п. 1.6 Договору стандарстна( базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.2.3 Договору проценти нараховуються за стандартною ( базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном ( датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену в п. 1.6 Договору. Якщо визначена п . 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ( базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дні наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору. Згідно п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п. 4.1 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/ або сплати процентів за користування та/ або інших платежів згідно з умовами цього Договору, позичальник починаючи з наступного за днем спливу терміну, вказаного в п. 1.4 Договору, з урахуванням угод щодо продовження строку користування, зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 0.00 відсотків від суми невиконаного грошового зобов`язання, але будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим Договором. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За статтями\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2\~статті 517 ЦК України\~боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факту не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» на підтвердження отримання прав фактора надало до суду договір факторингу за № 071 від 13.09.2021 року та додатки до нього. Факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Моніон» підтверджено платіжним дорученням № 36394239 ( а. с. 24). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, у відповідача [PERSON] перед ТОВ « Мілоан» утворилась заборгованість у розмірі 48884,54 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 12219 грн., заборгованість по відсоткам 36665,54 грн., що підтверджується розрахунком, доданим до матеріалів позовної заяви ( а.с. 11). Оскільки відповідач з власної волі уклав договір позики на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами, не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, договір факторингу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 48884,54 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До позовної заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги укладено між позивачем та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» в особі керуючого Міньковської І.В. від 11.12.2023 року, додаткова угода до Договору № 42649746 про надання правової допомоги № 003227800152 від 11.12.2023 року( а.с. 14), акт на підтвердження факту надання правничої допомоги ( а. с. 16), копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю ( а. с. 48). Суд зазначає, що надані представником позивача документи є належними, тому заявлені витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у співвідношенні до задоволених вимог, а саме в розмірі 6000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн. \~\~\~\~ \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved