Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 15.03.2018 та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач вказує, що шлюб з відповідачем розірвано, на даний час у позивача змінився матеріальний стан у зв`язку із зростанням витрат на дітей, змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину, а також змінився матеріальний стан відповідача у зв`язку із підвищенням розміру заробітків. Враховуючи наведене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а починаючи з дня набрання рішенням у справі законної сили припинити стягнення аліментів на підставі рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018 у справі №756/3334/18. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.04.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказував, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розмірі, подав до суду відзив, в якому не заперечував проти стягнення з нього на користь двох дітей аліментів у розмірі 3200 грн., не заперечував проти призначення аліментів у більшому розмірі, проте просив врахувати його місячний дохід у середньому розмірі 13600 грн. Вказував, що у нього на утриманні є недієздатна мати, опікуном якої на підставі рішення суду від 30.09.2022 його призначено, а також бабуся [PERSON] , у будинку якої вони мешкають. Крім того, пояснив, що позивач перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, тому він самоусунувся від їх виховання. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 по 22.05.2018, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018 шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 15.03.2018 та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, позивач як одержувач аліментів на утримання дітей вправі ініціювати позов про зміну способу стягнення аліментів визначених за рішення суду. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. При цьому, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, ч.1,2 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно довідки про доходи [PERSON] від 07.05.2024, він працює у АТ «Київгаз» слюсарем з аварійно-відбудовних робіт у газовому господарстві, загальна сума його доходу за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року становила 111726,90 грн. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2022 визнано недієздатною мати відповідача [PERSON] , [INFO] , відповідача призначено її опікуном. Згідно довідки до акту МСЕК серія АВ №1068528 від 04.08.2021, [PERSON] встановлено довічно першу групу інвалідності, підгрупа «Б», зазначено, що вона потребує постійного стороннього догляду. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов складеного 07.05.2024 Глевахівською селищною радою VII скликання Фастівського району Київської області, [PERSON] постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . З ним постійно проживає його мати [PERSON] , яка є недієздатною та має інвалідність. Будинок належить матері [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . У вказаному будинку є всі умови для догляду за недієздатною [PERSON] . Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до норм чинного законодавства, мінімальний розмір пенсійних виплат для осіб з інвалідністю І групи становить 2760 грн. Також згідно положень постанови Кабінету Міністрів України №1192 від 02.08.2000, особи, які здійснюють догляд за інвалідом мають право на отримання відповідних виплат. Будь-які докази на підтвердження того, що відповідач утримує свою матір, окрім того, що він є її опікуном, у матеріалах справи відсутні. Доказів проживання бабусі разом з відповідачем, як і її перебування на його утриманні, відповідачем також не надано. Крім того, суд наголошує на тому, що розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на підставі рішення суду становить 1250 грн. на одну дитину, в той час, як мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років (на одну дитину) у 2024 році становить 3196 грн. на місяць. Таким чином, враховуючи вік дітей, їх потреби, відомості про особу відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову, а саме про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2500 грн. щомісячно з наступною відповідною індексацією на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, у зв`язку з чим починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили припинити стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2018 (ун. №756/3334/18). Призначення аліментів у меншому розмірі призведе до обмеження прав дітей на утримання, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Інші наявні в матеріалах докази, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved