Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

У лютому 2024 року до суду звернулося АТ «Універсал Банк» (надалі Банк, Позивач) з вказаним позовом до [PERSON] , в якому зазначав, що 22.09.2021 року між банком та відповідачем підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank», на підставі якої останній було видано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 40\~000 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Відповідно до умов договору відповідач взяла на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов`язань не виконала. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом в розмірі 26499 грн. 45 коп., який виник станом на 05.12.2023 року, та у повернення сплачені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Обґрунтовуючи право на стягнення боргу, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.09.2021 року, посилався на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Ухвалою судді від 25 березня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] повторно не прибула у судове засідання, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомила та не подавала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач [PERSON] подала 22.09.2021 року до позивача заяву-анкету про приєднання до програми надання банківських послуг «Monobank» у вигляді відкриття особового карткового рахунку. При цьому, відповідач був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами у АТ «Універсал Банк», котрі йому були надані, про що свідчить підпис відповідача у заяві-анкеті. Тим самим, відповідач погодилася на те, що вказана заява-анкета, разом із запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає та означає укладення між ним та позивачем договору про надання банківських послуг. Фактично між сторонами виникли кредитні зобов`язання і були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет зобов`язання, строки дії, права, обов`язки та відповідальність сторін. На виконання умов договору [PERSON] відкрито поточний рахунок з встановленням ліміту кредитування в розмірі 40 000 грн. Відповідач не подавала заяви до банку про закриття карткового особового рахунку. Відповідно до умов договору відповідач взяла на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує, що підтверджується обчисленим позивачем розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 05.12.2023 року становить 26499 грн. 45 коп. заборгованість за наданим кредитом. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Спір щодо розмірів обчислення сум заборгованості між сторонами відсутній. Відповідач не надала суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. Згідно ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов`язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов`язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Умовами та правилами, які діяли на момент укладання договору, передбачено, що Клієнт несе відповідальність за порушення термінів/строків оплати послуг Банку наданих за Договором в порядку та у розмірах визначених у Тарифах та Договорі. На підставі встановлених обставин, зважаючи на те, що позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг 26499 грн. 45 коп. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з того, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. при поданні позову, що позов підлягає задоволенню, відповідач не визнав позов, а також, що відповідач не надав документів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку повернення сплаченого позивачем судового збору. Тому, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, при обчисленні розміру коштів, які підлягають стягненню у повернення сплаченого судового збору, застосовуючи пропорційність задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у повернення сплаченого судового збору кошти у розмірі 3028,00 грн. Даний позов розглянуто в межах заявлених Банком вимог.

Outcome: approved