Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

01.05.2024 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що на їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] , відповідно до договору дарування на квартиру, який нотаріально посвідчений Першою Луцькою Державною нотаріальною конторою Волинської області від 11.02.1994 р. за № 6-693.\~Вказує,\~що при\~зверненні до\~приватного нотаріуса\~з метою\~відчужити належне\~їй майно,\~отримала відмову.Так, з наявного договору дарування квартири вбачається,\~ що\~ її по батькові зазначено, як [PERSON] , в той час коли правильно [PERSON] . Вказує, що дана розбіжність створює перешкоди щодо реалізаціїї її права власності. На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності [PERSON] договору дарування квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , який нотаріально посвідчений Першою Луцькою Державною нотаріальною конторою Волинської області від 11.02.1994 року за № 6-693. До початку судового засідання представником заявника було подано до суду заяву, відповідно до якої він просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Від представника заінтересованої особи до початку судового засідання надійшла заява, в якій він просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~У своїй заяві [PERSON] зазначає, що у договорі дарування квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , який нотаріально посвідчений Першою Луцькою Державною нотаріальною конторою Волинської області від 11.02.1994 року за № 6-693, наявна помилка у написанні її по батькові. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду, факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа договору дарування квартири, який нотаріально посвідчений Першою Луцькою Державною нотаріальною конторою Волинської області від 11.02.1994 року за № 6-693, підтверджується наступними документами: копією паспорта\~ [PERSON] ;копією пенсійного\~посвідчення [PERSON] ;копією ідентифікаційного\~номера [PERSON] ;копією диплому\~В [NUMBER] \~від 20.06.1977\~року,\~виданого [PERSON] ;копією експертного\~висновку №056/1858-m\~від 24.09.2020\~року відповідно\~до якого\~розбіжності \~в написанні\~по батькові\~ [PERSON] та\~ [PERSON] виникли\~внаслідок фіксації\~в офіційних\~документах нормативних\~та субнормативної\~форм імені\~по батькові\~від варіантів\~особового імені\~ФАДЕЙ/розм.\~ФАДІЙ;\~\~\~копією інформаційної довідки за № 363764945, у якій вказана реєстрація нерухомого майна, власником якого є [PERSON] , із зазначенням правильного по батькові, в той же час наявний запис і по квартирі [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вказані докази\~у їх\~сукупності свідчать\~про те,\~що дійсно\~при оформленні\~договору дарування\~квартири від\~11.02.1994\~ було допущено помилку (описку) у зазначені по батькові [PERSON] , а саме помилково зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією права власності на належне їй майно. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Луцька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved