Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею\~ опіки. Свою заяву обґрунтовує тим, що до органу опіки і піклування в особі Управління надійшло клопотання від Смілянського дитячого будинку-інтернату з проханням ініціювати направлення до суду заяви про визнання [PERSON] недієздатною та вирішення питання стосовно опіки. Управлінням було встановлено, що [PERSON] ,\~ [INFO] встановлено безстроково І «Б» групу інвалідності, внаслідок хвороби, а саме: «F-73 глибока розумова\~ відсталість, із значним порушенням поведінки. Дитячий аутизм». [PERSON] емоційно не стабільна, мовний контакт майже відсутній, трапляються випадки агресії, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, постійного підтримуючого психофармакологічного лікування, психотерапії і психокорекції. [PERSON] має статус дитини-сироти, так як її мати померла, а батько позбавлений батьківських прав рішенням Пролетарського районного суду м. Донецьк\~ від 01 березня 2011 року. Вона з 30 березня 2022 року перебуває на обліку в Смілянському дитячому будинку інтернаті на повному державному утриманні. Враховуючи наведене Управління просило визнати [PERSON] недієздатною. В зв`язку з відсутністю фізичних осіб, які б виявили бажання виконувати обов`язки опікуна, Управління просило вирішити питання щодо здійснення над нею опіки відповідно до ст. 66 ЦК України. Ухвалою від 27 листопада 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначав справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року провадження по справі відновлено. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник заявника [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересована особа направила до суду клопотання, в якому просила провести розгляд справи без участі її представника та задоволити заяву про визнання [PERSON] недієздатною. Адвокат проти задоволення заяви не заперечував, про що надав відповідну заяву. Суд, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи та стан здоров`я [PERSON] , вважає за необхідне провести судове засідання без її участі в судовому засіданні. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом І «Б» групи з дитинства\~ безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №056660 та посвідченням серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 17 березня 2011 року по справі №2-524/11 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Як встановлено з довідки №1102 від 05.10.2023 [PERSON] є підопічною\~ Смілянського дитячого будинку-інтернату з 30.03.2022, перебуває на повному державному утриманні, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З висновку ЛКК №494 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР вбачається, що [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та поміщення в будинок інтернат психо-неврологічного профілю для дорослих.\~\~ Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. В зв`язку з цим, ухвалою суду від 29 січня 2024 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану [PERSON] , проведення якої доручено експертам Черкаської філії ДУ «ІПСПЕМН» МОЗ України. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 184 від 25 квітня 2024 року комісія прийшла до висновку проо наявність у [PERSON] проявів хронічного стійкого психічного розладу у формі важкої розумової відсталості з проявами аутизму, дитячого церебрального паралічу з помірним тетрапарезом, через що вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. За змістом положень Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), якщо вона не визнана недієздатною або не обмежена в дієздатності. При цьому, як встановлено ч. 1 ст.36 ЦК України якщо фізична особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити її цивільну дієздатність. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України в разі якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними вона може бути визнана судом недієздатною. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Дослідивши обставини справи в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів того, що [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом. У наслідок проведеної експертизи встановлено, що в неї на даний час наявний стійкий хронічний психічний розлад, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною. Також Управлінням надано суду подання про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення її опікуна в якому просило суд розглянути питання щодо здійснення опіки над [PERSON] відповідно до ст. 66 ЦПК України. Згідно ст. 41, 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка. Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічні норми передбачені і ч. 1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю (стаття 63 ЦК України). Разом з тим, як встановлено судом, [PERSON] перебуває на постійній основі на повному державному утриманні у Смілянському дитячому будинку інтернаті. Суд бере до уваги, що помістивши [PERSON] до будинку інтернату на повне державне утримання, держава доручила повний догляд та її утримання цьому інтернату. Статтею 66 ЦК України визначено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд зазначає, що на законодавчому рівні визначено порядок здійснення опіки над фізичною особою щодо якої не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, а тому вказана обставина не потребує дублювання рішенням суду. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Як встановлено з повідомлення ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 25.04.2024 експертами при проведенні експертизи [PERSON] було витрачено 6 експертогодин, вартість однієї експертогодини складає 1030 грн 06 коп., тобто загальна вартість експертизи становить 6180 грн. 36 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Таким чином, понесені витрати на проведення судової експертизи слід компенсувати експертній установі за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial