Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

10.01.2024 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Москаленко М.С. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що у 2019 році між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним. 07.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу,\~\~ відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передав, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит за Договором у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 82750,72 грн та судові витрати по справі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, в заявлених вимогах позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в їх відсутність. В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що 11 липня 2019 року [PERSON] уклала із АТ «Ідея Банк»» Договір кредиту та страхування № Z06.00611.5460350. Згідно з умовами кредитного договору позичальник отримала кредит в розмірі 49999,00 грн (п.1.2). Відповідно до п. 1.3 процентна ставка становить 21,99% річних. Строк кредитування 60 місяців (п.1.4). Згідно п. 4 сторони дійшли згоди про те, що у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено: а) детальний опис складових загальної вартості Кредиту та реальної річної відсоткової ставки; б) графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; в) сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № Z06.00611.5460350 від 11 липня 2019 року. Відповідно до п.2.1 договору факторингу клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимог та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. П.2.2 договору передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників пере клієнтом та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № Z06.00611.5460350 від 11 липня 2019 року. Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договору і за ним рахується заборгованість за кредитним договором в розмірі 82750,72 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 41384,11 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 15267,77 грн, заборгованість за комісіями - 26098,84 грн. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк, кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту за кредитним договором в розмірі 41384,11 грн та за відсотками в розмірі 15267,77 грн є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Врішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за сумою комісії за кредитним договором, суд зазначає наступне. Так, судом встановлено, що за Договором кредиту та страхування № Z06.00611.5460350 від 11 липня 2019 року позивач просить стягнути з відповідача 26098,84 грн суму заборгованості за комісією в розмірі 26098,84 грн. Згідно п. 4 Договору сторони дійшли згоди про те, що у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено: а) детальний опис складових загальної вартості Кредиту та реальної річної відсоткової ставки; б) графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; в) сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором. Проте, як вбачається з Паспорту споживчого кредиту, який є Додатком № 1 до Договору кредиту та страхування № Z06.00611.5460350 від 11 липня 2019 року, сторони погодили, що комісія за надання кредиту відсутня. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що враховуючи те, що у Договорі не передбачена сплата комісії позичальником, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за Договором кредиту та страхування суми заборгованості за комісією до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1837,46 грн.

Outcome: partial