Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.Л. про тлумачення заповіту. На обґрунтування позовних вимог зазначала, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 6810100000:35:004:1863, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки VAZ, модель 11183, 2008 р.в. н.з. [NUMBER] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 25 квітня 2023 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Самарською Ю.В., зареєстрований у реєстрі за № З-581, яким заповів вище зазнане майно їй, як своїй дочці. У строк, визначений частиною першою\~статті 1270 ЦК України, вона прийняла спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.Л. з відповідною заявою, однак листом від 23.12.2023 року №306/02-14 нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з посиланням на те, що за змістом заповіту, складеного [PERSON] , вона визначена заповідачем його донькою, але не надала документів на підтвердження родинних зв`язків з померлим, як батька та доньки. З 2004 року [PERSON] став проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з її матір`ю [PERSON] . На той час їй виповнилося 18 років. У подальшому, 10.03.2007 року [PERSON] та її мати [PERSON] зареєстрували шлюб. З 2004 року [PERSON] , її мати та вона проживали разом однією сім`єю. З того часу [PERSON] завжди приймав участь у її житті та вихованні та ставився до неї як до своєї доньки. На підставі викладеного, посилаючись на те, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти спадкове майно саме їй, [PERSON] , на підставі\~статті 1256 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), просила здійснити тлумачення заповіту, посвідченого 25 квітня 2023 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Самарською Ю.В., зареєстрованого у реєстрі за №З-581, відповідно до якого [PERSON] заповів частки квартири [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 6810100000:35:004:1863, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки VAZ , модель 11183, тип легковий седан, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , їй [PERSON] , [INFO] . Відзив від відповідачів на адресу суду не надходив. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності. Позови підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Величко В.І. в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представником відповідача подано письмову заяву, в якій останній зазначив, що відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення поданого [PERSON] позову та визнає позивачку як спадкоємця за вказаним заповітом. Також просили врахувати, що у даному випадку між позивачкою і відповідачкою відсутній спір про право, та підстав для відшкодування з [PERSON] понесених [PERSON] судових витрат не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Терлич О.Л. в судове засідання не з`явилася. Подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. При вирішення позову покладалася на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалах. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №12143, [PERSON] набув у власність частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 28.05.2014 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:35:004:1863, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,06 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] посвідчено право власності [PERSON] на автомобіль марки VAZ , модель 11183, тип легковий седан, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . 25 квітня 2023 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Самарською Ю.С., зареєстрований у реєстрі за № З-581, яким заповідав своїй доньці [PERSON] , [INFO] , частину квартири [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 6810100000:35:004:1863, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки VAZ , модель 11183, тип легковий седан, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, після його смерті відкрилася спадщина на належне останньому майно, в тому числі і на зазначені вище частку квартири, земельну ділянку та автомобіль. Згідно з матеріалами спадкової справи № 75/2023, заведеної 15 липня 2023 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.Л., після смерті [PERSON] спадщину прийняли: його донька - [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Станом на момент відкриття спадщини складений [PERSON] заповіт від 25.04.2023 року, зареєстрований за № З-581 є чинним. Листом приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.Л. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з посиланням на те, що за змістом заповіту, складеного [PERSON] , вона визначена заповідачем його донькою, але не надала документів на підтвердження родинних зв`язків з померлим, як батька та доньки. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи), яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України) Відповідно до частин першої, другої\~статті 213 ЦК України\~зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Відповідно до\~статті 1256 ЦК України\~тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. Системний аналіз положень статей\~213,\~1256 ЦК України\~дає підстави для висновку, що при тлумаченні змісту заповіту не допускається пошук волі заповідача, яка не знайшла відображення у тексті самого заповіту, а також не допускається внесення змін у зміст заповіту, який є особистим розпорядженням фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. У заповіті [PERSON] від 25 квітня 2023 року зазначено, що він заповідає належну йому на праві власності частину квартири [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 6810100000:35:004:1863, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки VAZ , модель 11183, тип легковий седан, 2008 р.в., номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] своїй доньці [PERSON] , [INFO] . У складеному [PERSON] заповіті, спадкодавець на випадок його смерті висловив свою волю на перехід права власності на належні йому частку квартири [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0,06 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , автомобіль марки VAZ , модель 11183, н.з. [NUMBER] , саме на користь позивачки [PERSON] , вказавши чітко, без помилок її прізвище, ім`я та по батькові. Таким чином у складеному заповіті [PERSON] чітко виразив свою волю щодо розпорядження належним йому майном після його смерті, та визначив своїм спадкоємцем щодо вказаного у заповіті майна саме [PERSON] . При цьому суд зазначає, що у даному випадку вказівка [PERSON] у заповіті «своїй доньці» не має визначального значення з огляду на конкретну вказівку ним особи спадкоємця \~ [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved