Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

До Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 28.12.2016 року по справі №300/968/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. 25.07.2022р. Воловецьким районним судом Закарпатської області за заявою [PERSON] про стягнення аліментів було видано судовий наказ №936/540/22 про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.2017 р., Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було здійснено 07.06.2017 р. актовий запис №86 про народження [PERSON] . Після того, як позивач [PERSON] дізнався про судовий наказ №936/540/22, представник звернувся до Воловецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із запитом щодо надання копій всіх документів, на підставі яких видавалось свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Проте листом №364-24.4-20 від 23.09.2022 р. його було повідомлено що інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану є конфіденційною. Крім того, стверджує, що між сторонами по справі були відсутні будь-які інтимні стосунки, оскільки вони не проживали разом вже більше року. Посилається на те, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян [PERSON] не записаний як батько дитини, оскільки батьком дитини записана вигадана особа зі слів матері на підставі статті 135 СК України. Враховуючи наведене, просить виключити відомості про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини та виключити актовий запис №86 від 07.06.2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану, а також стягнути із відповідачки понесені позивачем судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте у матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на висновок експерта. Представник третьої особи Воловецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.11.2011 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 28.12.2016 року по справі №300/968/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 126 Сімейного кодексу України). Разом із тим, згідно ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Із матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (№ витягу 00041803072), відомості про батька вказано « [PERSON] », підстави запису відомостей про батька: заява матері №6/14.4-33 від 07.06.2017 року відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, відомості про матір вказано - « [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ». Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Для встановлення чи оспорювання батьківства проводиться експертиза ДНК. Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю. Так, з метою підтвердження чи спростування доводів позивача, ухвалою суду від 12.10.2023 було задоволено клопотання позивача та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення судової молекулярно-генетичної експертизи було поставлено запитання: 1.Чи є [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , мешк. [ADDRESS] ) батьком [PERSON] , [INFO] (адреса проживання: [ADDRESS] )? 2. Якщо так, то яка ймовірність даної події? 08.03.2024 р. на адресу суду від Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, надійшов висновок експерта №23 від 23.01.2024 р. судової молекулярно-генетичної експертизи. Як вбачається з висновку експерта №23 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 23.01.2024 р.: Відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один - від батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка рідкої крові громадянина [PERSON] та зразка рідкої крові дитини [PERSON] , встановлено: для кожного з досліджених STR-локусів у генотипі дитини [PERSON] , [INFO] , виявляється алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з апелем у генотипі передбачуваного батька, громадянина [PERSON] , [INFO] , а саме: D8S1179 - 14; D21S11 - 32.2; D7S820 - 09; CSF1PO - 14; D3S1358 - 18; ТН01 - 10; D13S317- 12; D16S539- 11 або 12; D2S1338 -24; D19S433 - 13 або 14; vWA - 15; ТРОХ -08; D18S51 - 16; D5S818 - 12; FGA-23.Проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,99 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведене. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний суд у постановах від 23.10.19, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини та виключити актовий запис №86 від 07.06.2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану не підлягають задоволенню, оскільки стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а наявність кровного споріднення між батьком [PERSON] та дитиною [PERSON] підтверджується висновком експерта, що спростовує позицію позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача у справі.

Outcome: dismissed