Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив зменшити розмір аліментів, присуджених рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року у цивільній справі №2-1355/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 26 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, на розмір 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця. В підтвердження\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що сторони\~перебували у\~шлюбі,\~від якого\~мають дитину [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2011 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 26 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року з позивача стягнуто аліменти на утримання відповідача у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 26 листопада 2010 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку. 03 серпня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що неповнолітні діти від другого шлюбу знаходяться повністю на його утриманні. Також позивач вказує, що доглядає за своєю матір`ю [PERSON] , яка має захворювання, та надає їй допомогу. Матір позивача перебуває на фактичному утриманні позивача у зв`язку із необхідністю постійного лікування. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 16 січня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Вказує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей [PERSON] та [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач не надав належні та допустимі докази погіршення його майнового стану. Розмір аліментів на утримання дитини від першого шлюбу [PERSON] відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітніх дітей від іншого шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення першої дитини та суперечитиме її інтересам. Також позивачем не надано суду жодного документа про те, що його матір знаходиться на його утриманні або потребує постійного догляду. З наданих позивачем доказів вбачається, що його матір не проживає з ним. Жодних доказів, які б підтверджували здійснення піклування чи утримання позивачем своєї матері, суду не надано. Крім того, матір позивача має ще одного сина [PERSON] , який також може здійснювати догляд за своєю матір`ю. Позивач не долучив до позовної заяви довідку про свої доходи, внаслідок чого суд позбавлений можливості перевірити зміну матеріального стану позивача. У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 05 лютого 2024 року, позивач вказує, що як одну з підстав для зміни розміру аліментів зазначив обставину щодо зміни сімейного стану, а саме у зв`язку із знаходженням на утриманні позивача двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу. Із позивача щомісяця стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 6000 грн. Зауважує, що при визначенні розміру аліментів, відповідно до пункту третього частини першої статті 182 СК України суд враховує наявність у платника аліментів непрацездатних батьків. Матір позивача є пенсіонером та має захворювання, що підтверджується медичною довідкою, тобто потребує матеріальної допомоги від позивача, який їй допомагає, у тому числі, й придбанням лікарських засобів. Твердження відповідача у відзиві на позовну заяву спростовуються вищенаведеними обставинами та доказами, що узгоджується із підставами зменшення розміру аліментів та визначення розміру аліментів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Сторони з 07 вересня 2007 року перебували у шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2011 року, що набрало законної сили 11 січня 2012 року, розірвано (а.с.7, 9). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року у цивільній справі №2-1355/11 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку/доходів/ щомісяця, починаючи з 26 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON] ; в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батьківство відмовлено (а.с.10). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року у цивільній справі №2-1356/11 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на її користь у розмірі частини з усіх видів його заробітку/доходів/ щомісяця, починаючи з 26 листопада 2010 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку (а.с.11). 03 серпня 2013 року позивач уклав шлюб із [PERSON] (а.с.12). Від шлюбу з [PERSON] у позивача народились донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.13, 14). Вирішуючи пред`явлені\~позовні вимоги\~судом враховується\~наступне. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє\~від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21) Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Будь-яких доказів на підтвердження погіршення майнового стану позивача суду не надано. Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року у цивільній справі №2-1355/11 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Твердження позивача про те, що на його утриманні також перебуває його матір [PERSON] також судом до уваги не приймаються, оскільки на підтвердження вказаної обставини суду, окрім довідки Комунального некомерційного підприємства «Покровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської селищної ради Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року, в якій зазначений основний діагноз та побічні хвороби [PERSON] (а.с.16), жодних доказів не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed