Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що 22.04.2024 року вона (позивачка [PERSON] ) уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 07.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управляння юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1823. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Також, позивачка вказує, що більше двох років тому стосунки між нею та відповідачем погіршились через різні погляди на життя, сімейні цінності та ведення спільного господарства. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час позивачка з дитиною живе окремо від відповідача і їх спільна донька повністю перебуває на її (позивачки) утриманні. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак подала до суду заяву від 31.05.2024 року про розгляд справи без її участі, в якій вона одночасно вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. 23.05.2024 року відповідач подав до суду заяву про перенесення розгляду справи (надійшла до суду 29.05.2024 року). В пдальшому відповідач подав до суду заяву від 28.05.2024 року (надійшла до суду 31.05.2024 року), про розгляд справи без його участі, в якій він одночасно вказав, що позовні вимоги [PERSON] до нього (відповідача [PERSON] ) про стягнення аліментів підтримує та просить розгляд справи провести без його участі. Також просив приєднати до матеріалів справи копію його паспорта, копію ідентифікаційного коду та копію довідки №2 про його заробітну плату (дохід), відповідно до якої загальна сума доходу відповідача за період з 01.11.2023 року по 30.04.2024 року становить 76\~800 грн. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони у даній справі ( [PERSON] та [PERSON] ) являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записаний - [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 14.01.2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 182 СК України\~(в\~ред.,\~що діє\~з 08.07.2017\~року)\~визначено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Крім того, частиною першою\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Аналогічний висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі №641/6191/17. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка [PERSON] , зазначила, що відповідач [PERSON] проживає окремо від них та не бере участі у вихованні та утриманні малодітньої доньки [PERSON] , [INFO] , тому вона і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 4\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалюючи рішення у справі суд враховує, що відповідач не заперечує факту проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю позивачкою у справі та факту самостійного утримання позивачкою їх малолітньої доньки. Також, суд враховує майновий стан відповідача, який дозволяє останньому сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, про який просить позивачка, та заяву відповідча від 28.05.2024 року (надійшла до суду 31.05.2024 року), з якої вбачається, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки та просить розглянути справу без його участі, тобто фактично визнає пред`явлений до нього позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, суд враховує і вимоги ч. 4 ст. 206 ЦПК України, згідно якої, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а також вимоги ч. 3 ст. 13 ЦПК України, згідно якої учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, на підставі викладеного вище, проаналізувавши всі встановлені фактичні обставини у справі та оцінивши надані, в силу статті 81 ЦПК України, докази в їх сукупності, а також, надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2024 року і до повноліття дитини. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Положеннями частини 2 ст. 184 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Предметом позову були вимоги про стягнення аліментів, що за своєю сутністю відносяться до вимог немайнового характеру, а отже за розгляд таких вимог відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позов підлягає до задоволення, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. підлягає до стягнення із відповідача на користь держави. На підставі викладеного та,

Outcome: approved