Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

15 грудня 2023 року позивач звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , що зареєстрований 21 грудня 1996 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 1171. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 1996 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою від 10 січня 2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду Миколаївської області. 07 лютого 2024 року цивільна справа надійшла до Жовтневого районного суду Миколаївської області та за результатами автоматизованого розподілу була передана для розгляду судді Полішко В.В., яка прийняла справу до свого провадження та призначила до судового розгляду на 04 квітня 2024 року на 10-30 годину. У зв`язку з перебуванням головуючого у3 справі у нарадчій кімнаті по ухваленню рішення у іншій справі, справу було знято з розгляду та відкладено на 29 травня на 09-30 годину. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Просив не надавати строк для примирення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб від 21 грудня 1996 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 21 грудня 1996 року, який зареєстрований відділом реєстрації одружень виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів Миколаївської області, актовий запис №1171. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4). Сторони від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ,\~що підтверджуєтьсясвідоцтвом про народження, видане 20 жовтня 2006 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] (а.с. 18); [PERSON] , [INFO] ,що підтверджуєтьсясвідоцтвом про народження, видане 01 березня 2008 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] (а.с. 17); [PERSON] , [INFO] ,що підтверджуєтьсясвідоцтвом про народження, видане 28 вересня 2011 року виконком Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] , в яких сторони вказані як батьки дітей (а.с. 19). Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved