Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

05 березня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №472834-КС-001 про надання кредиту від 19 серпня 2023 року у розмірі 27 575,94 грн, яка складається із : суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 954,82 грн; суми прострочених платежів по процентах - 18 621,12 грн; суми прострочених платежів за комісією- 0,00 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 19.08.2023 ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали договір №472834-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,1466875 процентів за кожен день користування кредитом. Графіком платежів визначено розмір і дату внесення позичальником платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн. [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання за договором №472834-КС-001 про надання кредиту, тому станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість у розмірі 26 575,94 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 954,82 грн; суми прострочених платежів по процентах - 18 621,12 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 626, 628, 1049-1050 ЦК України. Ухвалою судді від 09 квітня 2024 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 травня 2024 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ «Універсал Банк». Ухвалою суду від 06 травня 2024 року приєднано до матеріалів цивільної справи докази, які надійшли на виконання вимог ухвали від 09 квітня 2024 року, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 20 травня 2024 року. Ухвалою суду від 20 травня 2024 року відкладено судовий розгляд справи на 31 травня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у призначене судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце якого повідомлявся в порядку, передбаченому статями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, про причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 31 травня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.tpozyka.com направило [PERSON] в його особистий кабінет пропозицію (оферту) укласти договір № 472834-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якої кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (а. с. 19-23). 19 серпня 2023 року [PERSON] в особистому кабінеті в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на сайті www.my.tpozyka.com, після ознайомлення з умовами, викладеними в Пропозиції (оферті) укласти договір № 472834-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), акцептував умови оферти шляхом надсилання Товариству акцепту (прийняття) пропозиції (оферти) укласти договір № 472834-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) ( а.с. 24-28). 19 серпня 2023 року о 22:11:16 [PERSON] ознайомився та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5169, номер телефону: [NUMBER] , паспорт споживчого кредиту ( а.с. 12-13). 19 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] уклали в електронній формі договір № 472834-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) ( далі-договір), який відповідач підписав 19.08.2023 о 22:12:07 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2331, номер телефону: [NUMBER] (а. с. 14-18). Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Пунктом 2.3. договору визначено, що строк, на який надається кредит: 24 тижні. Згідно з пунктом 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14668750, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом 2.5 договору встановлено комісію за надання кредиту: 1 200,00 грн. Як вбачається з пунктів 2.6.-2.9. договору, загальний розмір наданого кредиту: 8000,00 грн. Термін дії договору: до 03.02.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 20 760,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9066,91 процентів. В пунктах 2.10.-2.11. договору визначено дату видачі кредиту: 19.08.2023; дату повернення кредиту: 03.02.2024. Відповідно до пункту 2.12. договору, мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. З пункту 3.1. договору вбачається, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній в пункті 2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору, а саме: № [NUMBER] . Пунктом 3.2. договору передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою, вказаною у пункті 2.4 договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в підпункті 3.2.3. та додатку №1 до договору і розраховується в порядку, описаному нижче. Відповідно до підпункту 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3. та додатку № 1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Згідно з підпунктом 3.2.3. договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка, яким визначили графік сплати: процентів за користування кредитом усього в розмірі 11 560,00 грн; часткового платежу основної суми усього в розмірі 8 000,00 грн; комісії за надання кредиту всього в розмірі 1 200,00 грн; загального платежу всього в розмірі 20 760,00 грн за період з 02.09.2023 по 03.02.2024. Пунктом 4.2. договору визначено, що позичальник зобов`язаний, зокрема, виконувати цей договір у порядку та в строки (терміни), встановлені договором; повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору. Як убачається зі змісту пункту 7.4. договору, підписуючи цей договір позичальник підтвердив, зокрема, що він ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватися їх та, відповідно, уклав договір; до моменту укладання цього договору отримав від кредитодавця ( в т.ч. кредитного посередника) всю необхідну інформацію та документи, надання яких передбачено законодавством України, зокрема статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, передбачений частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення електронного договору № 472834-КС-001 про надання кредиту від 19.08.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.tpozyka.com, 19.08.2023 о 22:07:32 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет; 19.08.2023 о 22:07:32 Товариство здійснило перевірку теперішнього статусу клієнта; 19.08.2023 о 22:09:21 клієнт надав всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту; 19.08.2023 о 22:09:22 Товариство надало клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання; 19.08.2023 о 22:11:17 клієнт ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором UA-5169 паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних; 19.08.2023 о 22:09:22 клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-5169 для підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних; 19.08.2023 о 22:11:23 Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору; 19.08.2023 о 22:11:47 клієнт ознайомився з офертою Товариства та прийняв її умови; 19.08.2023 о 22:11:42 Товариство здійснило відправлення в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразового ідентифікатора UA-2331; 19.08.2023 о 22:12:17 клієнт здійснив акцептування умов оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписав договір одноразовим ідентифікатором UA-2331 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір, та надсилаються іншій стороні цього договору); 19.08.2023 о 22:12:09 Товариство здійснило підписання договору кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи Товариства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; 19.08.2023 о 22:12:22 після укладення договору, Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа; 19.08.2023 о 22:12:24 Товариство відправило клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку, договір, додатки до нього та Правила кредитування; 19.08.2023 о 22:12:27 Товариство розмістило в особистому кабінеті клієнта підписаний договір та додатки до нього, Правила кредитування в цілодобовому онлайн доступі (а. с. 58-60). На підтвердження своїх позовних вимог позивач додав до позовної заяви Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», затверджені наказом директора ТОВ «Бізнес позика» від 27.06.2022 № 13- ОД ( а.с. 33-42). Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( частина перша статті 13 ЦПК України) За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( стаття 638 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію договору №472834-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.08.2023 який містять інформацію про його підписання електронним підписом обома сторонами договору. Зокрема, договір №472834-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.08.2023 [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2331, 19.08.2023 о 22:12:07, номер телефону: [NUMBER] . Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору №472834-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 19.08.2023, в тому числі погодження позичальника [PERSON] з умовами цього договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність умовам закону, в тому числі Закону України « Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19, від 12 січня 2021 року в справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі №234/7159/20. Відповідно до квитанції № 633900580 від 19.08.2023 ТОВ «Бізнес Позика» 19.08.2023 о 22:12 перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 8000,00 грн на картку № [NUMBER] згідно з кредитним договором № 472834-КС-001 від 19.08.2023 (а.с.30). Відповідно до інформації № БТ/2712 від 16.04.2024 АТ «Універсал Банк», яка надійшла до суду на виконання вимог ухвали від 09 квітня 2024 року, на ім`я [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) в банку випущено платіжну картку № [NUMBER] (а. с. 115). З виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] [PERSON] за період з 19.08.2023 по 12.02.2024 вбачається, що 19.08.2023 о 22:12:42 на картковий рахунок було зараховано грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн (а. с. 116-135). При цьому, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі. Водночас, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі та відсилання клієнту. Згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Отже, виписка про рух коштів по рахунку є тим документом, який підтверджує розмір заборгованості та факт перерахування кредитних коштів на картку відповідача у розмірі 8 000,00 грн, передбаченому умовами договору № 472834-КС-001 про надання кредиту від 19.08.2023. Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання договором № 472834-КС-001 про надання кредиту від 19.08.2023 виконав в повному обсязі, а саме перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 8 000,00 грн. Оскільки відповідач, отримавши кредитні кошти, не у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором № 472834-КС-001 про надання кредиту від 19.08.2023, позивач отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості за кредитом. Із розрахунку заборгованості ТОВ «Бізнес позика» вбачається, що станом на 21.02.2024 заборгованість за договором № 472834-КС-001 про надання кредиту від 19.08.2023 становить 26 575,94 грн, яка складається із: 7 954,82 грн заборгованості за кредитом; 18 621,12 грн заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 19.08.2023 по 03.02.2024 ( а.с. 55-57). Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості. Доказів повернення коштів відповідачем в добровільному порядку матеріали справи не місять. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 472834-КС-001 про надання кредиту від 19.08.2023, яка станом на 21.02.2024 становить 26 575,94 грн, що складається із: 7 954,82 грн заборгованості за кредитом; 18 621,12 грн заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 19.08.2023 по 03.02.2024. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривні, які сплачені позивачем при зверненні до суду на підставі платіжної інструкції №1364 від 04.03.2024 та зараховані до спеціального фонду державного бюджету ( а.с.1,2). На підставі викладеного,

Outcome: approved