Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Одесагаз", в інтересах якого діє представник Веселов О. В., до [PERSON] , в якій представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Одесагаз», заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 7425,24 грн.; судовий збір 3028 грн. та витрати з оплати на професійну правничу допомогу в сумі 7100 грн., обґрунтовуючи її таким. 06 вересня 2022 року працівниками АТ «Одесагаз» проводилось відновлення газопостачання в с.В.Буялик. Біля 13.00 прибули до будинку відповідача за адресою: [ADDRESS] . Після того, як йому розповіли, що у зв`язку із відсутністю за його адресою договору на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж та газового обладнання, не сплатою власником заборгованості за розподіл природного газу [PERSON] заявив, що заключати договір і платити за розподіл газу не буде та вимагає негайно відновити газопостачання в його будинок. При цьому [PERSON] почав висловлюватися на адресу працівників нецензурною лайкою, намагався відкрити двері службового автомобілю, а потім вікно, з метою завдати працівнику підприємства удару рукою. Своїми діями [PERSON] порушив громадський порядок та завдав шкоди службовому автомобілю - разбив скло лівої двері. Своїми протиправними діями [PERSON] завдав матеріальної шкоди підприємству в розмірі 7425,24 грн., із яких -4151 грн. потрачені на заміну скла на спеціалізованій СТО, 3274,24грн. - витрати на роботу автомобіля в день заміни скла. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У встановлений ухвалою строк, позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позовну заяву не подавав, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить Трекінг відправлення 6720003038925 з відміткою «повернення за зворотною адресою: За відмовою адресата», що отриманий з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html). За приписами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вищенаведеного, у суду є всі підстави для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено таке. З відеозапису з місця події вбачається, що [PERSON] дійсно висловлювався на адресу невстановленої судом особи нецензурною лайкою, намагався відкрити двері та вікно службового автомобіля АТ «Одесагаз», а надалі, застосувавши фізичну силу, навмиснорозбив скло службового автомобіля АТ «Одесагаз», чим спричинив такому Товариству матеріальну шкоду. 12 вересня 2022 р. Постановою Іванівського районного суду Одеської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП., в якому зазначено, що 06 вересня 2022 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, [PERSON] , перебуваючи на вулиці Болгарська, села Великий Буялик, Березівського району, Одеської області, висловлювався нецензурно до [PERSON] , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Згідно розрахунку вартості роботи автомобіля Citroen Berlingo д.н.з. [NUMBER] за 14 вересня 2022 року для ремонту (заміна скла автомобіля лівої передньої двері) витрати на роботу автомобіля в день заміни скла складають 3274, 24 грн. З акта виконаних робіт № АД-00001250 від 14.09.2022 року, розробленим ТОВ «Автоград Одеса», а також платіжного доручення № 33380 від 08 вересня 2022 року вбачається, що АТ «Одесагаз» понесло витрати на заміну скла у розмірі 4\~151, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З вищевикладеного вбачається, що відповідач [PERSON] в результаті своїх дій, завдав АТ «Одесагаз» майнову шкоду, у зв`язку з чим позивачем для відновлення свого порушеного права витрачено суму у розмірі 7425,24 грн., яка є реальними документально-підтвердженими збитками і підлягає відшкодуванню відповідачем. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума завданої майнової шкоди в розмірі 7425,24 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Цивільного процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою, такої ж позиції притримується Верховний суд в постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Такі висновки зазначені у Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.09.2023 року у справі 686/31892/19. Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача посилається на те, що з 01 січня 2024 року мінімальна заробітна плата становить 7100 грн., тому витрати на професійну правничу допомогу складають 7100 грн. Натомість суд не може погодитись з таким висновком позивача, оскільки розмір професійної правничої допомоги в контексті кожної окремої справи індивідуальний та залежить від багатьох обставин, зокрема, таких як складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціна позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу сторона позивача не надає жодних доказів. Так, в матеріалах справи відсутні: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в заявленому розмірі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір, що згідно з платіжною інструкцією від 18.03.2024 року складає 3028 грн.

Outcome: approved