Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Представник позивача - адвокат Бабенко Я.В., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що позивач з відповідачем з 26.06.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26.06.2023. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом 2015 - 2017 років подружжя разом зі старшою донькою проживали в м. Києві. [PERSON] періодично виїзджала на окуповану територію в м. Донецьк, де проживають її батьки, родичі. Іноді вона брала доньку [PERSON] з собою, іноді - залишала разом з батьком в м. Києві. Після народження доньки [PERSON] , усі питання, які пов`язані із навчанням [PERSON] позивач взяв на себе. Коли почалася пандемія COVID-19 позивач вивіз дружину та їх дітей в м. Донецьк, бо вважав там їм буде безпечніше. Проте, [PERSON] більший час проживала разом з бабусею, мати дитиною не цікавилася. Восени 2020 позивач разом з донькою [PERSON] повернулися до м. Києва, а відповідач з молодшою донькою залишилася в м. Донецьк. З початком війни відповідач заявила, що не буде повертатися до м. Києва та [PERSON] залишає на вихованні та утриманні позивача. Розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №328 від 08.06.2021, а згодом розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №667 від 09.12.2022 визначено місце проживання доньки - [PERSON] разом з батьком. Відповідач не спілкується з дитиною, жодним чином не приймає участі у її вихованні. Зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її долею. 19.03.2024 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання. 24.04.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення з приводу позову, в яких зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, на протязі останніх чотирьох років вона проживає в м. Донецьк, участі у вихованні й матеріальному забезпеченні доньки [PERSON] не приймає, в подальшому планує залишатися в м. Донецьк для постійного проживання. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю, при ухваленні рішення просив врахувати висновок щодо розв`язання спору. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копіїї свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.06.2023 (справа №758/6568/23) шлюб між сторонами було розірвано. Розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №328 від 08.06.2021, а згодом розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №667 від 09.12.2022 визначено місце проживання доньки - [PERSON] разом з батьком - [PERSON] . Згідно договору позички квартири від 01.07.2018, довідки ЖБК "Виноградар-4"позивач разом з донькою [PERSON] проживають в [ADDRESS] . Згідно довідки мережі клінік для дітей "Kinder Klinik" [PERSON] відвідує вказаний заклад у супроводі батька [PERSON] , є здоровою, скарг не має. Відповідно до характеристики, виданої директором та класним керівником навчального закладу І-ІІІ ступенів "Загальноосвітня шкода №93" Подільського району м. Києва, [PERSON] у вказаному навчальному закладі навчається з 1 класу, батько бере активну участь у навчанні доньки, натомість мати дитини на зв`язок не виходить, шкільним життям доньки не цікавиться. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не створює умов отримання нею освіти, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. Відповідач проти зазначеного не заперечує. Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. З висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.04.2024 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від своєї матері необхідної уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved