Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

20 лютого 2024 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.12.2022 [PERSON] таємно викрав з жіночої сумки [PERSON] , яка знаходилась в неї на плечі належне їй майно а саме: мобільний телефон, марки «Samsung» SM-J2 50FZKDSEK, 16 гб., в корпусі чорного кольору, 2018 року випуску, ІМЕІ: [NUMBER] , [NUMBER] , гаманець жіночий зі шкіри. Крім того, 24.12.2022 [PERSON] , за допомогою раніше викраденого мобільного телефону, що належить позивачу [PERSON] , використовуючи при цьому мобільний додаток Приват 24, який встановлений на вказаний телефон, перераховував належні потерпілій [PERSON] , грошові кошти з карти для виплат АТ КБ «Приватбанк»: у сумі 4120,60 гривень та з карти універсальна у сумі 19976,69 гривень на карту, яка належить [PERSON] та знаходилась у користуванні [PERSON] . Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року по справі №212/2262/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Станом на час звернення позивача до суду відповідачем не відшкодовано матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у зв`язку із чим [PERSON] просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 25872,29 грн. та моральну шкоду, завдану кримінальним\~правопорушенням , яку оцінює у розмірі 30000,00 грн. Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, які в подальшому усунуті позивачем. 02 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач, який відбуває покарання у виді позбавлення волі на певний строк, надав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступне. Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року по справі №212/2262/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме в тому що останній таємно викрав з жіночої сумки [PERSON] , яка знаходилась в неї на плечі належне їй майно а саме: мобільний телефон, марки «Samsung» SM-J2 50FZKDSEK, 16 гб., в корпусі чорного кольору, 2018 року випуску, ІМЕІ: [NUMBER] , [NUMBER] , гаманець жіночий зі шкіри. Крім того, 24.12.2022 [PERSON] , за допомогою раніше викраденого мобільного телефону, що належить позивачу [PERSON] , використовуючи при цьому мобільний додаток Приват 24, який встановлений на вказаний телефон, перераховував належні потерпілій [PERSON] , грошові кошти з карти для виплат АТ КБ «Приватбанк»: у сумі 4120,60 гривень та з карти універсальна у сумі 19976,69 гривень на карту, яка належить [PERSON] та знаходилась у користуванні [PERSON] (а.с.5-24) Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення. З вироку суду, який набрав законної сили, та з позовної заяви вбачається, що внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON] завдано майнову шкоду на загальну суму 25782,29 грн. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог в частині завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а, відтак, наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в сумі 25782,29 грн. Щодо моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу від протиправних дій відповідача знайшов повне підтвердження дослідженими обставинами кримінального правопорушення, зазначеними у вироку. Отже, вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу безумовно було завдано моральної шкоди. Суд, визначаючи розмір шкоди, виходить з вищенаведених норм,

Outcome: approved