Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У листопада 2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2511717 в розмірі 42 163,50 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір позики №2511717. 05.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу 05052023, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним кредитним договором у сумі 42 163,50 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 15 000 грн., сума заборгованості за відсотками - 27 163,50 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № 2511717 в розмірі 42 163,50 грн. У зв`язку з тим, що первісний кредитор, виконав свої зобов`язання за кредитом перед відповідачем у повному обсязі, надавши кредитні кошти, а відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, то ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступник, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 2511717 в розмірі 42 163,50 грн. та витрати по сплаті судового збору. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки не дотримано порядок укладення кредитного договору, встановленого Законом України «Про електронну комерцію», що свідчить про неукладеність цього договору, у паспорті споживчого кредиту відсутня інформація про спосіб підписання паспорту, оскільки вказано лише час підпису, без одноразового паролю ідентифікатора, що не свідчить про ознайомлення відповідача з інформацією про порядок кредитування. Позивачем не надано докази перерахування вказаних коштів на банківську картку відповідача. Вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості неналежним доказом, оскільки містить розбіжності з графіком платежів та за період з 05.05.2023 по 31.10.2023 року зазначено лише суму тіла кредиту та суму заборгованості за відсотками без деталізації по датам. Крім того, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2511717, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 15 000, 00 грн., строком на 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству знижену процентну ставку, яка становить 0,20% в день та застосовується, якщо клієнт в межах строку визначеного в п.1.3 цього договору, тобто 30 днів, або протягом трьох днів, що слідують за датою такого строку, здійснить повне погашення боргу, стандартну процентну ставку, яка становить 1,99% у межах строку кредиту, якщо не виконані умови зниженої процентної ставки, в межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація, відповідно до за ініціативою клієнта, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролангація. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору становить 23 955,00 за стандартною ставкою та 15 895,50 грн. за зниженою. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора про що свідчить п. 10 договору кредиту, реквізити та підпис сторін. Пунктом 2.2 договору передбачено, що сума кредиту перераховується товариством протягом 3 робочих днів з моменту укладення договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні каленарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (30 днів), відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством у особистому кабінеті. Крім того, 24.11.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Додатковий договір до Договору № 2511717 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким сторони погодили умови продовження користування кредитом на строк 30 днів, тобто до 25.12.2021, з процентною ставкою 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка 29 653,85% річних, вартість кредиту на дату укладення цього договору складає 23 955 грн. 05.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу 05052023, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним кредитним договором у сумі 42 163,50 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 15 000 грн., сума заборгованості за відсотками - 27 163,50 грн. Відповідач не виконав свого обов`язку, надані йому кошти за кредитним договором в строки, передбачені договором не повернув. Після відступлення права вимоги до відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 26.10.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2511717. Відповідно до п. 10.9 кредитного договору № 2511717 від 26.10.2021 підписуючи цей договір клієнт підтверджує, що перед укладнням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику у тому числі і на умовах фінасового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» розміщені на вебсайті та затверджені наказом № 07-ОД від 19.02.2020, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, ПІБ, місце проживання, інше) зазначені в преамбулі та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Клієнт погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, описок в таких даних не впливають на зобов`язання клієнта, передбачені цим Договором. У розділі 10 кредитного договору № 2511717 від 26.10.2021 «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання, номер телефону, та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] , З алгоритму укладення електронних кредитних договорів слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Таким чином, суд доходить висновку, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2511717 від 26.10.2021 укладені у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає. Посилання представника відповідача у відзиві на те, що не не дотримано порядку укладання кредитного договору встановленого ст.. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» спростовуються матеріалами справи, отже вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Після відступлення права вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Кредитним договором № 2511717 від 26.10.2021 внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 42 163,50 грн., яка складається з 15 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27 163, 50 грн. сума заборгованості за процентами. Наданий позивачем розрахунок був перевірений судом. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доводи обох сторін, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану кредитну заборгованість. При цьому, суд також вважає правильним зазначити те, що матеріалами цивільної справи та доказами наданими стороною позивача у повній мірі спростовуються заперечення сторони відповідача, відповідають положенням чинного законодавства та підтверджують нормативно-правове обґрунтування заявлених у справі вимог. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 684 грн.

Outcome: approved