Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 20.04.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладений кредитний договір № 820790277 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір № 820790277 від 20.04.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV373EW було направлено Позичальнику 20.04.2021 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів 0972575138, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV373EW було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 20.04.2021 року о 22:09:34 годині, після чого Відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 17000,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , що належить Відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» додається). Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 17000,00 грн. строком на 126 днів зі сплатою 0,65 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 17000,00 грн. Відповідачеві підтверджується платіжним дорученням № 0bba0b5d-9c4d-4b02-a8ca-c4009c31805c від 20.04.2021 року Як зазначено у позовній заяві, 28.11.2018 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 820790277 від 20.04.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 144 від 27.07.2021 року. 05.08.2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 820790277 від 20.04.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року. У подальшому, 04.08.2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ „ЕЙС» (далі - Позивач) було укладено Договір факторингу № 04/08/23-01. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 04.08.2023 року до Договору факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 34 050,18 грн., з яких 15 699,88 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 350,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 820790277 від 20.04.2021 року не погашена. Зважаючи на вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 820790277 від 20.04.2021 року у розмірі 34050,18 грн. та понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи. У судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Просить задовольнити позовні вимоги. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника. З представлених суду матеріалів слідує, що 20.04.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 820790277 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 17000,00 грн строком на 126 днів зі сплатою 0,65 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів за кредитним договором у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві, представник позивача надав суду копію платіжного доручення № 0bba0b5d-9c4d-4b02-a8ca-c4009c31805c від 20.04.2021 року. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі, які виникнуть у майбутньому . При цьому, в якості доказів позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а саме: форми реєстру прав вимоги; форми повідомлення боржника за кредитним договором та форму акта повернення прав вимоги, а також витяги з додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2018 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у яких відсутня інформація про визначені вимоги і до яких саме боржників. Як слідує з матеріалів справи, 05.08.2020 року між до ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. В якості доказів позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2023 року, а саме: реєстр боржників; акт прийому-передачі реєстру боржників та акт повернення прав вимоги у яких відсутня інформація про визначені вимоги і до яких саме боржників. 04.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 04/08/23-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Реєстру боржників від 04.08.2023 року, який є додатком до Договору факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 820790277 від 20.04.2021 у сумі 34 050,18 грн., з яких 15 699,88 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 350,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. За таких обставин, оскільки позивач вважає, що він є новим кредитором за зобов`язаннями позичальника [PERSON] \~ за кредитним договором № 820790277 від 20.04.2021, суду слід встановити, чи порушені права позивача та чи набув він право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи вищевикладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Вивченням наданих позивачем договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще 28 листопада 2018 року, а сам кредитний договір № 820790277 був укладений 20.04.2021 року, тобто майже через три роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. У подальшому 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за вказаним договором, а 04 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК» «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 04/08/2023-01. З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача [PERSON] на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в останньому не вказано. У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № 820790277 від 20.04.2021 року від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та, відповідно, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС». Відтак, зі встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed