Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2023 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем у період з 22.12.2007 по 16.02.2017. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. На підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 15.02.2019 з [PERSON] на її користь на утримання дітей стягуються аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів витрати на утримання дітей значно зросли. Визначений рішенням суду розмір аліментів не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей в умовах постійного подорожчання споживчого кошику та мінімально необхідного набору товарів. Зростаючи діти потребують більших витрат на одяг, харчування, розвиток особистості, задоволення їх індивідуальних потреб. Також позивачка зазначила, що вона працює у ФОП [PERSON] та розмір її заробітної плати становить 6500,00 грн щомісяця. Проте цих коштів не достатньо для утримання дітей. Відповідач має нормальний стан здоров`я, працездатний, інших утриманців не має, проходить військову службу в ЗСУ та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Тростянецького районного суду від 15.02.2019 року у справі № 588/2123/18 та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою судді Щербаченко М.В. від 03.11.2023 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 10.01.2024 за клопотанням позивачки витребувано докази у справі. 02.02.2024 представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване тим, що відповідач перебуває на військовій службі. Ухвалою суду від 05.02.2024 залишено без задоволення клопотання представника відповідача адвоката Сумцова Є.С. про зупинення провадження у справі. Ухвалою судді Огієнка О.О. від 08.04.2024 прийнято справу до свого провадження та повторно розпочато розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 09.05.2024 за клопотанням представника позивачки витребувано докази у справі. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позовній заяві. Також позивачка вказала, що діти навчаються, відвідують гуртки, наймають репетиторів, менша дитина часто хворіє. На момент ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не працював, а зараз проходить військову службу. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив пославшись на недоведеність зміни майнового стану відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 22.12.2007 та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 16.02.2017 шлюб між ними був розірваний. За час шлюбу у позивачки та відповідача народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 15.02.2019 у справі №\~588/2123/18 було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8-9). Позивачка проживає разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] за однією адресою по [ADDRESS] (а.с.\~10, 11). Згідно відомостей Пенсійного фонду України та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, податку та військового збору, позивачка працює у ФОП [PERSON] та її щомісячна заробітна плата у період з січня 2023 року по червень 2023 року складала близько 6700,00 грн. Також позивачка у вказаний період отримувала аліменти, які перераховувались їй ТОВ «ПАНАВТОС» (а.с. 14). Відповідач з 28.09.2023 перебуває на військовій службі (а.с. 42-43). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, податку та військового збору, відповідач у період з січня 2023 року по вересень 2023 року отримував заробітну плату у ТОВ «ПАНАВТОС» у розмірі по 6750,00 щомісячно. З жовтня 2023 року по грудень 2023 року відповідач отримував виплати військовослужбовцям у різному розмірі, загальний розмір виплат за три місяці склав 143327 грн 32 коп. (а.с. 35-36, 85-86). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на\~Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Отже, за змістом указаної норми лише одержувач має право звертатись до суду з питання зміни способу стягнення аліментів. Право змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів і не пов`язане з наявністю певних обставин. Крім того, право вимагати\~заміни розміру\~аліментів шляхом\~зміни способу\~присудження аліментів\~не може\~заперечуватися,\~оскільки можливість\~вибору способу\~стягнення аліментів\~з огляду\~на мінливість\~життєвих обставин,\~передбачених статтями\~182-184\~СК України,\~не може\~обмежуватися разовим\~стягненням аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою,\~як одержувачем\~аліментів заявлені\~позовні вимоги про зміну способу та розміру стягнення аліментів, що узгоджується з вимогами чинного законодавства. При визначенні розміру аліментів суд враховує, пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи,\~зокрема те, що відповідач є особою працездатного віку, перебуває на військовій службі, інших утриманців немає, його матеріальний стан покращився, потреби дітей з віком зросли, визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі у мінімальному розмірі, на даний час є явно заниженим та таким, що не може забезпечити нормальний рівень життя дітей. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу та розміру стягуваних з відповідача аліментів на 1/3 частину з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що саме вказаний розмір аліментів буде відповідати вимогам розумності та справедливості, а також зможе забезпечити дітям належний та достатній рівень матеріального утримання. Отже позов підлягає задоволенню повністю. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з відповідача з дня набрання даним рішенням законної сили. Оскільки спосіб стягнення аліментів підлягає зміні, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 15.02.2019 у справі № 588/2123/18, слід відкликати після сплати аліментів у повному обсязі за період до набрання цим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved