Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2007 року по 01.06.2023 року, що становить 52552,38 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачу за адресою квартири, яка є його приватною власністю, а саме: [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржник не здійснював у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Ухвалою суду від 27.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву. Відповідач правом на надання відзиву не скористався. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунка і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період). Відповідно до ч. 2. ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем,\~колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач\~(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),\~колективний споживач). Отже, позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] ґрунтуються на типовому договорі з індивідуальними споживачами про надання послуг з постачання теплової енергії, який вважається укладеним. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за період з 01.02.2007 року по 01.06.2023 року свідчить про нарахування та сплату сум за адресою: [ADDRESS] , власником квартири вказана [PERSON] (а.с. 6-8). Крім того, того за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на власника [PERSON] , що підтверджується довідкою, наданою позивачем до позовної заяви (а.с. 5) Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна станом на 24.07.2023 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності з 29.11.2004 року [PERSON] . Відповідно до листа №914 від 17.09.2020 року за підписом начальника КП ДОР «Криворізьке БТІ» Ільченко А., який долучено представником позивача до позовної заяви, станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на ім`я [PERSON] (а.с. 35). Разом з цим, 27.02.2007 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу з [PERSON] , предмет якого є квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2021 року позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення залишені без задоволення, оскільки особа, яка здійснила державну реєстрацію правочину відповідно до ст.ст. 334, 657 ЦК України, набула титул власника та необхідність реєстрації права на нерухоме майно (на момент виникнення спірних правовідносин до 01.01.2013 року) не впливала на виникнення в покупця нерухомості прав власника на це майно. Відтак, особа, яка до 01.01.2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідно до договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності (а.с. 37-38). За визначенням, наданим у ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Пунктом 1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.1,\~ч.\~2\~ст.77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, під час розгляду справи судом встановлено, що 27.02.2007 року відповідач придбав майно, заборгованість за яким КПТМ «Криворіжтепломережа» має намір стягнути за період з 01.02.2007 року по 01.06.2023 року. В той же час, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факт отримання [PERSON] житлово-комунальних послуг від позивача за період з 01.02.2007 року по 01.06.2023 року за адресою: [ADDRESS] . Адже, надані позивачем докази, зокрема довідка, розрахунок заборгованості, лист КП ДОР «Криворізьке БТІ», інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчать про те, що споживачем житлово-комунальних послуг є [PERSON] .. За відомостями реєстру Криворізької міської територіальної громади [PERSON] з 26.10.1998 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40). Крім того, починаючи з моменту придбання майна, а саме, з 27.02.2007 року, відповідач як власник міг розпорядитись їм на свій власний розсуд, зокрема, продати. Як наслідок, під час розгляду справи позивачем не доведено факту, що саме відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за адресою: [ADDRESS] в період з 01.02.2007 року по 01.06.2023 року. Клопотань, щодо витребування доказів позивачем не заявлено. Таким чином, оскільки, під час розгляду справи позивач недовів суду той факт, що відповідач має обов`язок проте не здійснює належну оплату наданих житлово-комунальних послуг на користь позивача за адресою: [ADDRESS] , та має відповідну заборгованість за вказаною адресою, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. При цьому, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed