Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.02.2008. У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день діти проживають з матір`ю. [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, навчається в Технікумі інформаційних технологій інноваційної освіти в м. Лодзь (очікувана дата завершення навчання 31.08.2026). Станом на сьогодні, відповідач жодним чином матеріально не допомагає своїй дитині, яка потребує такої допомоги. У зв`язку з війною, позивач втратила значну частину свого доходу, її дійсний дохід не дає змоги забезпечити дитину, а дитина не має змоги працювати з огляду на її зайнятість на навчанні та відсутність такої можливості за кордоном. Позивач просила суд розглядати справу без участі позивача та представника позивача, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] ,, [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду із позовом і до досягнення ним 23 років. Аргументи учасників справи. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю. Вказав, що у позивача [PERSON] відсутнє право на звернення в суд з позовом, оскільки позивачем не надано доказів її проживання разом з сином та перебування сина на її утриманні. Зазначив, що доказів вартості навчання позивачем не надано, доказів наявності у [PERSON] інших витрат, пов`язаних з навчанням (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо) у матеріали справи також не надано. Додатково відповідач вказав, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2024 у цивільній справі № 953/12595/23 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] ( [INFO] ), в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що зазначена обставина має бути врахована судом при визначенні розміру аліментів, у випадку задоволення позовних вимог. Відповідач просив суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце його проведення, не з`явилась, представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, якою позов підтримано. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, не з`явився. Представником відповідача надано суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, якою представник просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріали справи свідчать, що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 10.01.2006 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 26.02.2008 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 45/2023, виданої заступником директора Технікуму інформаційних технологій інноваційної освіти в м. Лодзь, засвідчено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , номер [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , прийнятий до технікуму 24.08.2021 за напрямком «технік-інформатик», на даний час продовжує навчання на 3-му курсі у 2023/2024 навчальному році. Навчання в технікумі триває 5 років. Очікувана дата завершення навчання 31.08.2026. Суд звертає увагу, що в позовній заяві позивачка [PERSON] адресою для листування зазначає: [ADDRESS] . Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 09.05.2024, [PERSON] ( [INFO] ) зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Доказів на підтвердження проживання позивачки [PERSON] з сином, [PERSON] , в матеріали справи не надано. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Так, правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України). За положенням статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша-друга статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України), тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім сином відповідача [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , хоча й досяг повноліття, проте навчається на 3-му курсі Технікуму інформаційних технологій інноваційної освіти в м. Лодзь (Республіка Польща). Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про зареєстроване місце проживання позивачки разом з повнолітнім сином. Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 09.05.2024, позивач [PERSON] ( [INFO] ) зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . А син, [PERSON] , навчаючись у Технікумі інформаційних технологій інноваційної освіти в м. Лодзь Республіки Польща проживає за місцем свого навчання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наданою довідкою з навчального закладу. Таким чином, позивачем до позову не додано доказу реєстрації її місця проживання разом з сином, в розумінні вимог ч. 3 ст. 199 СК України, та перебування сина на її утриманні. Аліменти підлягають стягненню з батьків на повнолітніх доньку (сина), які продовжують навчання, на встановлений частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України строк - на час навчання. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочки, яка продовжує навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Аналогічне правило закладено до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення в суд за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), ЦК України (ст. 16), Законі України «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 7) та в ЦПК України (ст. 4). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 925/642/19 визначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Оскільки позивачем не надано в матеріали справи відомостей про її проживання разом з сином та перебування сина на її утриманні, а її син проживає за місцем свого навчання, а тому позивач не мала права звертатися із даним позовом до суду в інтересах повнолітнього сина, тому що аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і проживає окремо повинні стягуватися на користь дитини, а не на користь батьків. Зазначене не нівелює обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, однак статтею 199 Сімейного кодексу України унормовано право на звернення з таким позовом безпосередньо дочки/сина або того з батьків, з ким дочка/син проживає. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду потреба особи у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання визначається понесенням нею витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо. У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зроблено висновок: «Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження». Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що повнолітній син, який продовжує навчання, має потребу у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Доказів вартості навчання - позивачем не надано. Доказів наявності у [PERSON] інших витрат, пов`язаних з навчанням, таких як витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників, тощо, у матеріали справи також не надано. Враховуючи вищевикладене, позивачкою не надано беззаперечних доказів того, що повнолітня дитина на момент звернення до суду проживає з нею та перебуває на її утриманні, та доказів потреби дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачка не мала права звертатися із даним позовом в суд, через відсутність порушення її особистих прав, що не перешкоджає зверненню до суду з відповідним позовом сина, який є повнолітньою особою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed