Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

11.09.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 314\~958,19 грн.. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що рішенням суду від 20.02.2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з 12.09.2018 року. 19.04.2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Реутовим Є.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №58956773, однак з того часу і до звернення до суду з даним позовом відповідач належним чином рішення суду не виконував, у зв`язку з чим станом на 01.07.2023 розмір заборгованості по аліментам становить 314958,19 грн.. На підставі висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 03.04.2019 по справі №333/6020/16-ц та з урахуванням довідки про наявність заборгованості по сплаті аліментів позивачкою здійснено розрахунок пені починаючи з вересня 2018 року до 08.09.2023 рік, розмір якої становить: за 2018 рік 158861,16 грн., за 2019 рік 314049,67 грн., за 2020 рік 275517,76 грн., за 2021 рік 38251,46 грн., за 2022 рік 502600,87 грн., за 2023 рік 142069,26 грн., а всього розмір пені за даний період становить 1431350,18 грн.. З врахуванням вимог законодавства, згідно яких розмір пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати більше 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, то позивач просила стягнути розмір неустойки, який дорівнює розмір заборгованості по аліментам, а саме 314958,19 грн.. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження по цивільній справі з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.11.2023. 21.11.2023 позивачкою подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи призначене на 22.11.2023, так як їй стало відомо про наявність розбіжностей в нарахованих та виплачених доходах [PERSON] відображених в довідці в/ч [NUMBER] та інформації ДПС України, у зв`язку із чим державним виконавцем направлено запити до військової частини за місцем служби відповідача. 10.01.2024 позивачкою [PERSON] до суду надана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій вона з урахуванням довідки державного виконавця [PERSON] від 09.01.2024, згідно якої борг по аліментам на 01.01.2024 дорівнював 287517,02 грн. та постанови державного виконавця від 11.07.2023 про накладення штрафу на боржника, просила стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 202785,61 грн.. Крім того, 29.01.2024 позивачка [PERSON] через канцелярію суду знову подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій вона привела розрахунок пені за період з вересня 2018 року по 08.09.2023 року у сумі 1202206,49 грн., а саме: за 2018 рік 158861,16 грн., за 2019 рік 328367,25 грн., за 2020 рік 288235,74 грн., за 2021 рік 44668,00 грн., за 2022 рік 182753,75 грн., за 2023 рік 199320,59 грн., та з урахуванням постанови державного виконавця від 24.01.2024 про накладення штрафу на боржника [PERSON] у розмірі 125619,85 грн., остаточно просила стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 179\~351,31 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності а також просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, та зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] ,\~ [INFO] , на утримання якого з відповідача [PERSON] на користь позивачки згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з 12.09.2018 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів по ВП №58956773 на підставі виконавчого листа №175/3581/18 виданого 03.04.2019 станом на 01.01.2024 року складає - 252246,03 грн.. Постановою державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Реутова Є.О., у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки на боржника [PERSON] накладено штраф на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 125\~619,85 грн.. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. У відповідності до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду із позовом), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Зазначена норма діє в редакції Закону України №2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набрав чинності з 08 липня 2017 року. Отже, обмеження загального розміру пені застосовуються до правовідносин, які виникли з 08 липня 2017 року. Згідно з ч. 2 ст. 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується шляхом помноження заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж), на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помноження та один відсоток. (за формулою: заборгованість за місяць помноженою на кількість днів прострочення та помноженою на 1 %.). Аналогічно обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року (справа № 14-616цс18). При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. На підставі розрахунку заборгованості пеня за період з вересня 2018 року по 08.09.2023 становить: - за 2018 рік - 158 861,16 грн.: 1001,72 грн. (заборгованість за вересень 2018 року) х 1803 дні прострочки виконання зобов`язання (01.10.2018 - 08.09.2023) х 1 % = 18 061 грн.; 2694,74\~грн.\~(заборгованість\~за жовтень\~2018\~року)\~х 1772\~дні прострочки\~виконання зобов`язання (01.11.2018 - 08.09.2023) ? 1 % = 47 150, 79 грн.; 2694,74 грн. (заборгованість за листопад 2018 року) х 1742 дні прострочки виконання зобов`язання (01.12.2018 - 08.09.2023) ? 1 % = 46 942, 37 грн.; 2694, 74 грн. (заборгованість за грудень 2018 року) х 1711 днів прострочки виконання зобов`язання (01.01.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 46 107 грн.; - заборгованість за 2019 рік - 328367,25 грн.: 1720,76 грн. (заборгованість за січень 2019 року) х 1680 днів прострочки виконаних зобов`язання (01.02.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 28 908, 76 грн.; 1867,52 грн. (заборгованість за лютий 2019 року) х 1652 дні прострочки виконання зобов`язання (01.03.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 30851,43 грн.; 1017,82 грн. (заборгованість за березень 2019 року) х 1621 день прострочки виконання зобов`язання (01.04.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 16498, 86 грн.; 1371,45 грн. (заборгованість за квітень 2019 року) х 1591 день прострочки виконання зобов`язання (01.05.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 21819, 76 грн.; 1718,46 грн. (заборгованість за травень 2019 року) х 1560 день прострочки виконання зобов`язання (01.06.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 26 807,97 грн.; 2121,50 грн. (заборгованість за червень 2019 року) х 1530 днів прострочки виконання зобов`язання (01.07.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 32458,95 грн.; 2024,75 грн. (заборгованість за липень 2019 року) х 1499 днів прострочки виконання зобов`язання (01.08.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 30351 грн.; 1924,75 грн. (заборгованість за серпень 2019 року) х 1468 днів прострочки виконання зобов`язання (01.09.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 28255,33 грн.; 1924,75 грн. (заборгованість за вересень 2019 року) х 1438 днів прострочки виконання зобов`язання (01.10.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 27677, 91 грн.; 2051,75 грн. (заборгованість за жовтень 2019 року) х 1407 днів прострочки виконання зобов`язання (01.11.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 28868,12 грн.; 2051,75 грн. (заборгованість за листопад 2019 року) х 1377 днів прострочки виконання зобов`язання (01.12.2019 - 08.09.2023) ? 1 % = 28252,60 грн.; 2051,75 грн. (заборгованість за грудень 2019 року) х 1346 днів прострочки виконання зобов`язання (01.01.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 27616,56 грн.; -заборгованість за 2020 рік 288235,74 грн.: 1805,50 грн. (заборгованість за січень 2020 року) х 1315 днів прострочки виконання зобов`язання (01.02.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 23742,33 грн.; 1805,50 грн. (заборгованість за лютий 2020 року) х 1286 днів прострочки виконання зобов`язання (01.03.2020 - 08.09.2023) ? 1% - 23218,73 грн.; 1805,50 грн. (заборгованість за березень 2020 року) х 1255 днів прострочки виконання зобов`язання (01.04.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 22659,03 грн.; 1755,50 грн. (заборгованість за квітень 2020 року) ? 1225 днів прострочки виконання зобов`язання (01.05.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 21504,88 грн.; 1755, 50 грн. (заборгованість за травень 2020 року) ? 1194 днів прострочки виконання зобов`язання (01.06.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 20960,67 грн.; 1755,50 грн. (заборгованість за червень 2020 року) х 1164 дні прострочки виконання зобов`язання (01.07.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 20434,02 грн.; 3177,25 грн. (заборгованість за липень 2020 року) х 1133 дні прострочки виконання зобов`язання (01.08.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 35998,24 грн.; 2077,25 грн. (заборгованість за серпень 2020 року) ? 1102 дні прострочки виконання зобов`язання (01.09.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 22891, 30 грн.; 2327,25 грн. (заборгованість за вересень 2020 року) ? 1072 дні прострочки виконання зобов`язання (01.10.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 24948,12 грн.; 3310,75 грн. (заборгованість за жовтень 2020 року) х 1041 дні прострочки виконання зобов`язання (01.11.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 34464, 90 грн.; 1460,75 грн. (заборгованість за листопад 2020 року) ?1011 днів прострочки виконання зобов`язання (01.12.2020 - 08.09.2023) ? 1 % = 14768, 18 грн.; 2310,75 грн. (заборгованість за грудень 2020 року) ? 980 днів прострочки виконання зобов`язання (01.01.2021 - 08.09.2023) ? 1 % = 22645, 35 грн.; - заборгованість за 2021 рік - 44 668 грн.: 197,50 грн. (заборгованість за січень 2021 року) ? 949 днів прострочки виконання зобов`язання (01.02.2021 - 08.09.2023) ? 1 % = 1874,28 грн.; 1197,50 грн. (заборгованість за лютий 2021 року) ? 921 день прострочки виконання зобов`язання (01.03.2021 - 08.09.2023) ? 1 % = 11028,98 грн.; 97,50 грн. (заборгованість за березень 2021 року) ? 890 днів прострочки виконання зобов`язання (01.04.2021 - 08.09.2023) ? 1 % = 867,75 грн.; 1250,50 грн. (заборгованість за квітень 2021 року) ? 860 днів прострочки виконання зобов`язання (01.05.2021 - 08.09.2023) ?1 % = 10754, 30 грн.; 450,50 грн. (заборгованість за травень 2021 року) х 829 днів прострочки виконання зобов`язання (01.06.2021 - 08.09.2023) ? 1 % = 3734,65 грн.; 1250, 50 грн. (заборгованість за червень 2021 року) ? 799 днів прострочки виконання зобов`язання (01.07.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 9991,50 грн.; 1043,34 грн. (заборгованість за грудень 2021 року) ? 615 днів прострочки виконання зобов`язання (01.01.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 6416,54 грн.; -заборгованість за 2022 рік -182 753,75 грн.: 1091,26 грн. (заборгованість за березень 2022 року) ? 525 днів прострочки виконання зобов`язання (01.05.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 5729,11 грн.; 3450,27 грн. (заборгованість за квітень 2022 року) ? 495 днів прострочки виконання зобов`язання (01.05.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 17078,83 грн.; 1047,03 грн. (заборгованість за травень 2022 року) ? 464 дні прострочки виконання зобов`язання (01.06.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 4858,21 грн.; 2272,69 грн. (заборгованість за червень 2022 року) ? 434 дні прострочки виконання зобов`язання (01.07.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 9863,47 грн.; 3434,70 грн. (заборгованість за липень 2022 року) ? 403 дні прострочки виконання зобов`язання (01.08.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 13841,84 грн.; 2429,60 грн. (заборгованість за серпень 2022 року) ? 372 дні прострочки виконання зобов`язання (01.09.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 9038,11 грн.; 2455,17 грн. (заборгованість за вересень 2022 року) ? 342 дні прострочки виконання зобов`язання (01.10.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 8396, 68 грн.; 2444,56 грн. (заборгованість за жовтень 2022 року) ? 311 днів прострочки виконання зобов`язання (01.11.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 7602, 58 грн.; 13316,87 грн. (заборгованість за листопад 2022 року) ? 281 день прострочки виконання зобов`язання (01.12.2022 - 08.09.2023) ? 1 % = 37420,40 грн.; 27569,81 грн. (заборгованість за грудень 2022 року) ? 250 днів прострочки виконання зобов`язання (01.01.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 68924, 52 грн.; - заборгованість за 2023 рік - 199 320, 59 грн.: 9723,59 грн. (заборгованість за січень 2023 року) ? 219 днів прострочки виконання зобов`язання (01.02.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 21294,66 грн.; 27696,57 грн. (заборгованість за лютий 2023 року) ? 191 день прострочки виконання зобов`язання (01.03.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 52 900,45 грн.; 30135, 89 грн. (заборгованість за березень 2023 року) ? 160 днів прострочки виконання зобов`язання (01.04.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 48217,42 грн.; 29033,27 грн. (заборгованість за квітень 2023 року) ? 130 днів прострочки виконання зобов`язання (01.05.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 37743,26 грн.; 12717,02 грн. (заборгованість за травень 2023 року) ? 99 днів прострочки виконання зобов`язання (01.06.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 12589,84 грн.; 20 754, 11 грн. (заборгованість за червень 2023 року) ? 69 днів прострочки виконання зобов`язання (01.07.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 14320,33 грн.; 27398,19 грн. (заборгованість за липень 2023 року) ? 38 днів прострочки виконання зобов`язання (01.08.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 10411,31 грн.; 26333,27 грн. (заборгованість за серпень 2023 року) ? 7 днів прострочки виконання зобов`язання (01.09.2023 - 08.09.2023) ? 1 % = 1843, 32 грн.. Перевіривши розрахунок пені, виконаний позивачем, згідно із формулою, закріпленою у наведеній вище правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, суд вважає його правильним в повному обсязі та загальна сума неустойки (пені) складає 1202206,49 грн.. За приписами до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). [PERSON] не оскаржувалися дії державного виконавця по обрахуванню розміру заборгованості за аліментами. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, на платника аліментів не можна покладати передбачену ч.1 ст. 196 СК України відповідальність, якщо заборгованість виникла з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає у всіх випадках, крім тих, коли існують об`єктивні причини (несвоєчасна виплата заробітної плати, затримка або неправильний перерахунок аліментів). Водночас, належних та беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що несплата аліментів виникла з незалежних від відповідача причин, останній суду не надав. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, з точки зору повноти, належності, допустимості та достовірності, з врахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, про необхідно стягнення з відповідача [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів у розмірі, яка не перевищує загальної суми заборгованості по аліментам, за відрахуванням штрафу накладеного постановою державного виконавця, а саме - 179\~351,31 грн. Також, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач на підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від вказаних витрат при пред`явленні цього позову до суду. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу визначену представником позивача у сумі 9817,50 грн., то суд вважає зазначити наступне. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу позивача та відповідача по справі, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем 04.09.2023 року було укладено з адвокатом Гагарським Артемом Павловичем договір про надання правової допомоги №1 (далі Договір). За умовами пункту 3.4 Договору, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в додаткових угодах до цього Договору. 04.09.2023 року складено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №1, в якому зазначено перелік наданих послуг: аналіз документів винесених в рамках виконавчого провадження № 58956773 та документів, які містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, аналіз законодавчої бази та судової практики стосовно суті спору, юридична консультація щодо суті спору, складання позовної заяви про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Вартість послуг (гонорар) склав 3\~700,00 грн. 09.01.2024 року складено Додаткову угоду №2 до Договору про надання правової допомоги №1, в якому зазначено перелік наданих послуг: аналіз документів винесених в рамках виконавчого провадження № 58956773 та документів, які містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, а також довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, яка була отримана стягувачем 09.01.2024 року, складання зави про зменшення розміру позовних вимог по справі № 175/5336/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Вартість послуг (гонорар) склав 2000,00 грн. 09.01.2024 року складено Додаткову угоду №2 до Договору про надання правової допомоги №1, в якому зазначено, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за договором про надання правової допомоги є фіксованим і становить 750 грн. за кожне судове засідання до участі в якому прибув адвокат. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Наведений висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу позивачці [PERSON] суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивачки, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 04.09.2023 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, обсяг наданих послуг, реальну участь представника позивача в двох судових засіданнях, недоведеність стороною позивача, що долучені товарні чеки про виготовлення копій у сумі 160,00 грн. та 127,50 грн. мають відношення до розглянутої справи та їх можна віднести до послуг з надання правничої допомоги, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~200 грн. (3700 +2000+750+750) грн., які безспірно доведені наданими суду доказами.

Outcome: approved