Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 вересня 2011 року виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із нею не склалося через розбіжність у характерах та різні погляди на сімейне життя, що в результаті призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин; вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочки [PERSON] та [PERSON] [INFO] , котрі на даний час є неповнолітні та проживають із позивачем; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин тривалий час, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач до суду не з`явився і подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити; відповідач до суду також не прибула, подала заяву, якою позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглядати справу без її участі. З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2011 року Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області; від цього шлюбу в сторін 16.04.2012р. народилося дві дочки: [PERSON] та [PERSON] , котрі на даний час є неповнолітні; спільне життя між сторонами не склалося через розбіжність у характерах та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, які подружжям не підтримуються тривалий час. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved