Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , з участю третьої особи без самостійних вимог - Старокостянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей [PERSON] , народженого [INFO] , та [PERSON] , народженої [INFO] , відомостей про батька. В обґрунтування заявленого позову вказує, що з лютого 2014 року спільно проживав разом з відповідачем [PERSON] в с. Хутори Хмельницького району Хмельницької області. Фактично проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали права і обов`язки, як подружжя. Під час спільного проживання в них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із [PERSON] та матір`ю відповідача [PERSON] , оскільки відповідач у вересні-жовтні 2022 року виїхала на постійне місце проживання у м. Київ та не приділяє жодної уваги дітям. Відповідач жодного разу до дітей не приїжджала, не цікавиться їхнім здоров`ям, навчанням, вихованням та діти перебувають повністю на утриманні позивача. Діти з народження називають та сприймають [PERSON] , як батька, а останній у свою чергу визнає повністю своє батьківство по відношенню до дітей. Оскільки відомості про батька дітей у свідоцтві про народження записані на підставі ч.1 ст.135 СК України, а відповідач ухиляється від подачі спільної зави до органу реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до свідоцтв про народження дітей, тому [PERSON] просить в судовому порядку ввести зміни до актових записів про народження дітей відомості про батька. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05.10.2023 року залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Верещак В.М. позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. Третя особа Старокостянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заперечень щодо заяви не подавала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , спільно проживав разом з відповідачем [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Фактично проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали права і обов`язки, як подружжя, що підтверджується актом обстеження фактичного місця проживання, виданого 15.03.2023 року Радковецьким старостинським округом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Під час спільного проживання в них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09.06.2015 року та в графі батько вказаний [PERSON] ; дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.05.2017 року та в графі батько вказаний [PERSON] . Згідно викладених мотивів у позовній заяві [PERSON] , діти проживали разом із ним та матір`ю відповідача [PERSON] , оскільки відповідач у вересні-жовтні 2022 року виїхала на постійне місце проживання у м. Київ та не приділяє жодної уваги дітям, жодного разу до дітей не приїжджала, не цікавиться їхнім здоров`ям, навчанням, вихованням та діти перебували повністю на утриманні [PERSON] , що не заперечується у судовому порядку відповідачем. Діти з народження називають та сприймають [PERSON] , як батька, а останній у свою чергу визнавав повністю своє батьківство по відношенню до дітей. [INFO] в с. Лобкове Васильківського району Запорізької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2023 року. Згідно довідки відділу реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради від 27.09.2023 року, [PERSON] (сестра [PERSON] ) проживає за адресою: [ADDRESS] , та разом із нею за цією адресою проживають малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] займається вихованням, утриманням та навчанням малолітніх дітей, яка на підставі рішень Хмільницької міської ради Вінницької області за № 571 та за № 572 від 28.09.2023 року є опікуном [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч.1 ст.52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За змістом ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. В силу вимог ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. У постанові Верховного Суду України від 16.05.2018 року по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved