Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд - розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, що зареєстрований 22 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №65; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, між ними почали виникати суперечки, щ призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 28 листопада 2023 року роз`єднано вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у самостійні провадження. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Ухвалою від 28 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29 лютого 2024 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року справу прийнято до розгляду та постановлено здійснювати розгляд у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ухали суду від 25 квітня 2024 року сторонам надано строк для примирення тривалістю один місяць, провадження у справі зупинено до закінчення терміну надання строку для примирення, тобто до 25 травня 2024 року. Ухвалою від 27 травня 2024 року провадження у справі було поновлено. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, однак, 27 травня 2024 року подала до суду заяву, в якій він просить розгляд справи проводити за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак, 27 травня 2024 року подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає, просив позов задовольнити. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №65, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 22 січня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 2015 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що спільне життя подружжя не склалось, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідач подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1074 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved