Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію\~ [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви вказує на те, що 10.06.2024 [PERSON] була госпіталізована лікарем-психіатром КП «ДБЛПД» ДОР» [PERSON] . Направлення на госпіталізацію видано лікарем психіатром КЗ «ОЦЕМД» та МК ДОР» Брусенцова, який після огляду пацієнтки зробив висновок про необхідність її госпіталізації у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту F 20.0. [PERSON] становить небезпеку як для себе, так і для оточуючих. При надходжені до приймального відділення [PERSON] була оглянута черговим лікарем-психіатром [PERSON] , який підтвердив наявність психічних розладів та встановив діагноз: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту F 20.0. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідністьїї лікування в умовах стаціонару, відповідно до вимог ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву. Суду пояснила, що [PERSON] страждає на психічні розлади давно. Має 2 групу інвалідності. Остання госпіталізація до стаціонару була з 15.01.2024 по 26.02.2024. Перебувала на амбулаторному лікуванні. Підтримуючу терапію не приймала, через що психічний стан погіршився, стала агресивною, дратівливою, перестала їсти. Сама себе не обслуговує, самостійно не пересувається. Вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, тому потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди. [PERSON] не заперечує проти лікування на стаціонарі. Представник [PERSON] - адвокат Начиняний В.С. заперечень проти заяви не подав, покладається на розсуд суду. Прокурор [PERSON] заяву лікаря- психіатра підтримує. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження щодо поданої заяви, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно із ч. ч. 2, 5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра\~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] була госпіталізована до КП «ДБКЛПД» ДОР» 10.06.2024 за направленням лікаря-психіатра КНП «Першотравенська міська лікарня» Першотравенської міської ради [PERSON] у зв`язку із наявністю у неї тяжких психічних розладів. При обстеженні [PERSON] у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр [PERSON] підтвердив наявність психічного розладу у вигляді шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту F 20.0. У направленні на госпіталізацію зазначено, що [PERSON] останній раз була госпіталізованадо психіатричної лікарні з 15.01.24 по 26.02.24. Амбулаторно підтримуючу терапію не приймає. Є інвалідом 2 групи безстроково. Зі слів соцпрацівника агресивна, дратівлива, веде себе неадекватно, тривалий час відмовляється від їжі, підтримуючу терапію не приймає, вдома безлад та сміття навколо, самостійно себе не обслуговує. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 11.06.2024 року встановлено, що хвора [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у зв`язку з чим: контакт малопродуктивний, негативістична. Вяла, млява, астенізована. На запитання відповідає односкладово, неохоче. Дратівлива. Мова маломодульована, не внятна, каже, що вдома нічого не їла і весь підїзд також нічого не їв останні 10 днів, хоча їжу купили. Пояснити чому, не може. . Не пересувалася, лежати не могла, бо хтось її постійно кусав та обпікав. Висловлює маячні ідеї отруєння, збитків на адресу абстрактних осіб. Каже, що вода та їжа отруєні, та хтось хоче забрати її квартиру. Мислення аутистичне, паралогічне, вязке, торпідне, регідне. Себе не обслуговує, самостійно пересувається. Критики до стану не має. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту F 20.0. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» Враховуючи, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з її безпорадним станом, вона не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні, а тому суд приходить до висновку, що є підстави, передбачені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації [PERSON] до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» без її усвідомленої згоди, для надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару, На підставі викладеного та

Outcome: approved