Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом у якому просить поновити його на роботі на посаді провідного мисливствознавця Філії «Свалявське ЛГ» ДСГП «Ліси України» з якої його звільнено у зв`язку з скороченням чисельності та штату. Зазначає, що, на його думку, йому не було запропоновано будь-яку вакантну посаду, не проведено остаточного розрахунку при звільненні та не виплачена передбачена Колективним договором ДП «Свалявське ЛГ» від 23.07.2021 року компенсація. У поданому письмовому відзиві представник відповідача щодо задоволення позову заперечив у зв`язку з його недоведеністю та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У поданій позивачем відповіді на відзив, останній спростовує доводи відповідача, вважає, що останнім зроблено хибний висновок про те, що дію Колективного договору ДП «Свалявське ЛГ» від 23.07.2021 року припинено. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних матеріалів (а.с.87-88). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Наказом відповідача №260/21.27-ОС від 17.11.2023 року зобов`язано письмово повідомити працівників, зокрема …, позивача, які підлягають звільненню, через 2 місяці після попередження з пропозицією переведення на вакантні посади (а.с.10-11, 42-44). На виконання даного наказу позивачу, 17.11.2023 року, надіслано повідомлення про попередження його про наступне звільнення у зв`язку з скороченням чисельності та штату, з яким останній ознайомився 21.11.2023 року (а.с.12, 45). Відповідно до наказу №32к/тр від 22.01.2024 року, позивача, 23.01.2024 року, звільнено з посади провідного мисливствознавця (районного) у зв`язку з скороченням чисельності або штату, і згідно розрахункового листка за січень 2024 рік, з ним проведено повний грошовий розрахунок (а.с.6, 37,47). Також, за наказом №259/21.27-ОС від 16.11.2023 року введено в дію штатний розпис та структуру та штатну чисельність Філії Свалявське лісове господарство з 01.01.2024 року, згідно затвердженого штатного розпису у кількості 179 чоловік із зазначенням займаних посад. Посада - провідний мисливствознавець - відсутня (а.с.18, 20-21, 38-41). Пунктом 3.4.1. Колективного договору ДП «Свалявське ЛГ» на 2021-2025 роки від 23.07.2021 року, передбачено, що при звільненні працівників підприємства в наслідок ліквідації підприємства, всіх видах реорганізації підприємства виплачувати працівникам одноразову допомогу з розрахунку 2000,00 грн за кожен відпрацьований рік в лісовій галузі, кожному працівнику підприємства. Згідно п.1.7 вказаного договору, договір набуває чинності з дня підписання і діє до укладення нового або перегляду цього договору (а.с.13-15, 48-50). Відповідно до п. 1.10. Колективного договору ДСГП «Ліси України» від 06.07.2023 року, такий укладено на 2023-2025 роки, він набирає чинності з дня підписання і діє до укладання нового або перегляду цього Договору (а.с.51-53). Таким чином, колективний договір від 23.07.2021 року втратив чинність з моменту укладення вищевказаного договору. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частина 2 вказаної норми Закону передбачає, що звільнення з підстав, зазначених у\~пунктах 1,\~2\~і\~6\~цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Згідно ч. 1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у\~пункті 6 статті 36\~та\~пунктах 1,\~2\~і\~6 статті 40,\~пункті 6\~частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку За приписами ч. 1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне\~вивільнення працівників\~персонально попереджають\~не пізніше\~ніж за\~два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. У постанові КЦС ВС від 09.12.2021 року у справі № 646/2661/20 зазначено, що право на залишення на роботі, передбачене ч.1 ст. 42 КЗпП України, не застосовується для працевлаштування на іншу посаду, оскільки переважне право на залишення на роботі враховуються при скороченні декількох посад, тобто інші рівнозначні посади залишаються, і тоді роботодавець застосовує переважне право та надає право на залишення на роботі. За правовим\~висновком,\~викладеним у\~постанові КЦС\~ВС від\~30.05.2024\~року,\~справа №\~552/5006/22, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. У постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15 вказано, що оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Згідно довідки Філії «Свалявське ЛГ» ДСГП «Ліси України» від 07.03.2024 року №5, станом на 23.01.2024 року вакантні посади відсутні (а.с.46). Відповідно до приписів ст. 15, 16 ЦК України кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем дотримано всіх вимог, передбачених чинним законодавством під час звільнення позивача, та такими діями права останнього не порушені і судового захисту не потребують. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed