Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2013 року розірвано. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 28 березня 2016 року постановлено стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень на кожну дитину, рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року розмір аліментів збільшено, та постановлено стягувати аліменти в розмірі по 900 гривень щомісячно і до досягнення повноліття. Вказує, що на даний час сума аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатньою для належного утримання сина [PERSON] , [INFO] . Син захворів на онкологічне захворювання і витрати на його утримання значно зросли, оскільки обстеження та лікування сина потребує значних коштів. Відповідач жодної допомоги, крім сплачуваних аліментів, не надає і їй важко самостійно забезпечити всі потреби неповнолітньої дитини. Вказує, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти в більшій сумі, оскільки працює за кордоном та отримує високу заробітну плату. Враховуючи зазначені\~обставини,\~позивач просить\~збільшити розмір\~аліментів,\~визначений рішенням\~Рожищенського районного\~суду Волинської\~ області\~від 06\~листопада 2017\~року та\~стягувати з\~ [PERSON] на\~її користь\~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ у твердій грошовій сумі у розмірі\~5000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення повноліття. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Просить врахувати ту обставину, що він хворіє, а також на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Крім того зазначає, що він сплачує аліменти в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, і на даний час існує переплата в сумі 19163,67 гривень. 06 червня 2024 року від відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог, не заперечує, щоб розмір аліментів, які з нього стягуються, був збільшений до 1600 гривень. Просив справу розглядати за його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною першою\~статті 183 СК України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 28 березня 2016 року постановлено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень на кожну дитину. В подальшому, рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року розмір аліментів збільшено, постановлено стягувати аліменти в розмірі по 900 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення повноліття. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, які несе лише позивач. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком\~до 6\~років -\~2563\~гривні;дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Законодавством передбачений обов`язок батьків щодо утримання дитини, гарантії забезпечення належного рівня її розвитку, незалежно від того чи перебувають батьки у зареєстрованому шлюбі, проживають разом чи окремо від дитини, мінімальний розмір на утримання дитини встановлені законодавством України. Доводи відповідача стосовно того, що він не має змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі, судом не беруться до уваги, оскільки дана обставина не може погіршувати становище дитини, яка проживає окремо від батька, дані обставини не звільняють його від обов`язку утримувати неповнолітню дитину, батьком якої він. При визначені розміру аліментів судом враховано ту обставину, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, а також те, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, хворіє, у зв`язку з чим позивач несе значні витрати на його утримання та лікування. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, та виходячи з закріплених ч. 9\~ст. 9 Сімейного кодексу України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі 900 гривень на тверду грошову суму в розмірі 4000 гривень щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1211,\~20\~грн.слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial