Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У квітні 2024 року ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] на підставіЗакону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, статей633-634,642ч. 2ЦК України, укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року. В порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) у відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2021 року по 31.10.2023 року на суму 19803,32 грн. Позивач, посилаючись на ці обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 19948,36 грн, з яких 19803,32 грн- заборгованість за спожиту електричну енергію, 3 % річних 25,63 грн за період 21.12.2021 року по 23.02.2022року, інфляційні втрати 119,41 грн. за період 01.01.2022 року по 23.02.2022 року, та судовий збір - 3028,00 грн. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, відповідач відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їхньої відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебувають у договірних відносинах, що регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018. Ці правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, статей633-634,642ч. 2ЦК України, укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року. [PERSON] користується електроенергією на підставі особового рахунку №\~\~ [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем за період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року було спожито 12676 кВт*год. Загальна заборгованість відповідача становить 19948,36 грн, з яких 19803,32 грн- заборгованість за спожиту електричну енергію, 3 % річних 25,63 грн за період 21.12.2021 року по 23.02.2022року, інфляційні втрати 119,41 грн. за період 01.01.2022 року по 23.02.2022 року. Абзацом 2 п. 4.10 ПРРЕЕ визначено, що побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Згідно п. 4.12 ПРРЕЕ встановлено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 5.10 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Приписами\~ст. 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За змістом ст. ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений строк. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24.02.2022, відповідно до п. 20 ч. 1\~ст. 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,\~Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України був неодноразово продовжений та триває по теперішній час. З аналізу наведених вище норм випливає, що позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат та 3% річних лише до 23.02.2022 року включно. Ці суми розраховані позивачем вірно та відповідачем не спростовані. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved