Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , прострочену суму заборгованості за аліментами в розмірі 141 725 грн. 41 коп., та пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 1 041 713 грн. 52 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з дня відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у добровільному порядку аліменти не сплачує і постійно має заборгованість по виплаті аліментів. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2022 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2022 року відкрито провадження у справі № 753/7005/22 за правилами загального позовного провадження. 21 лютого 2023 року представник позивача подала до суду заяву, в якій просила залишити без розгляду позовну вимогу [PERSON] про стягнення з відповідача простроченої суми заборгованості по аліментам у розмірі 141 725,41 грн. 13 березня 2023 року представник відповідача - адвокат Любченко Т. С. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позову мотивувала тим, що з квітня 2021 року збільшено розмір аліментів за період, що передував винесенню рішення, тобто з вересня 2018 року, а тому пеня за цей період не може бути нарахована через відсутність вини відповідача у несплаті аліментів за цей період. Також відповідач наголошує, що згідно з розрахунком державного виконавця станом на 14 лютого 2023 року заборгованість по сплаті аліментів складає 135 098,63 грн., а тому розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості по аліментам. 20 березня 2023 року представник позивача подала відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначила, що (1) розрахунок заборгованості по аліментам від 14 лютого 2023 року не змінений, не скасований та не оскаржений у судовому порядку, а тому є належним доказом заборгованості відповідача та підставою для нарахування пені; (2) з липня 2017 року стаття 182 СК України була викладена у новій редакції, відповідно до якої збільшувався розмір аліментів, який не міг бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому аліменти підлягали стягненню у цьому розмірі, а не у сумі 400 грн. відповідно до рішення суду; (3) з 12 лютого 2021 року рішення суду про збільшення розміру аліментів набрало законної сили, а тому з цього часу у відповідача був беззаперечний обов`язок сплачувати аліменти у визначеному розмірі; (4) відповідач не надав доказів про наявність обставин, які б звільняли його від відповідальності за несплату аліментів. 27 березня 2023 року представник позивача подав заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року зупинено провадження у справі №753/7005/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/4965/23 за скаргою [PERSON] на дії державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, що розглядається Дарницьким районним судом міста Києва. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 13 березня 2024 року. 13 березня 2024 року підготовче засідання відкладено на 01 квітня 2024 року. 01 квітня 2024 року представник позивача подав заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 281 077,98 грн. за період прострочення сплати аліментів з вересня 2018 року по лютий 2024 року. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Вказана заява прийнята судом до розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року підготовче провадження у справі № 753/7005/22 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2003 року до 12 лютого 2008 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн щомісячно і до повноліття доньки [PERSON] , а потім у розмірі 400 грн і до повноліття доньки [PERSON] , починаючи з 22 березня 2007 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року у справі № 753/17099/18 збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 800 грн щомісяця на обох дітей на 2 800 грн щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2018 року і до досягнення ними повноліття. Вказане рішення у цій частині залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) станом на 01 березня 2024 у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 114 094,61 грн. Згідно з розрахунком позивача розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2018 року по лютий 2024 року становить - 281 077,98 грн. та складається пені за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року у сумі 43 512,778 грн. і пені за період з вересня 2021 року по лютий 2024 року у розмірі 237 565,20 грн. Як передбачено частиною дев`ятою статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до частин першої, другої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Отже, стягнення пені, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів (вказана правова позиція викладена у постанові КЦС у складі ВС у постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21). Так, згідно з розрахунками позивача у період з вересня 2018 року по серпень 2021 року позивачеві нараховано аліменти у розмірі 79 512 грн., виходячи з мінімального гарантованого розміру аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У цей період [PERSON] з порушенням строків сплатив 78 852,34 грн. аліментів і його заборгованість на кінець періоду становила 659,66 грн. Згідно з розрахунком позивача, з яким погоджується суд, у вказаний період розмір пені становить 43 512,78 грн. Водночас, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року у справі № 753/17099/18 збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дітей з 800 грн щомісяця на обох дітей на 2 800 грн щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаним рішенням визначено початок стягнення аліментів у новому розмірі, а саме починаючи з 03 вересня 2018 року. Вказане рішення набрало законної сили 25 серпня 2021 року. З огляду на ухвалення судом цього рішення, державний виконавець здійснив перерахунок аліментів, згідно з яким [PERSON] з 03 вересня 2018 року мав сплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі 5600 грн щомісяця і їх сума за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року становила 201 280 грн., з яких сплачено [PERSON] 78 852,34 грн., заборгованість за цей період складає 122 427,66 грн. З вересня 2021 року по лютий 2024 року [PERSON] нараховано 101 612,90 грн. аліментів, з яких сплачено відповідачем 104 875,35 грн. Надані розрахунки свідчать, що у період з червня 2022 року у відповідача відсутнє прострочення по сплаті щомісячних платежів. За змістом абзацу 1 частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), розмір якої не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У період з вересня 2021 року по травень 2022 року відповідач несвоєчасно та у меншому розмірі сплачував аліменти на утримання дітей, а тому у вказаний період згідно з розрахунком суду розмір пені становить 23 413,90 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості, яка виникла відповідача у цей період. Оцінюючи обставини, на які відповідач посилається як на підставу для звільнення його від сплати пені по аліментам, суд вважає, що відповідач довів, що заборгованість по аліментах з 03 вересня 2018 року, виходячи з розміру щомісячного платежу у сумі 5600 грн, утворилась з незалежних від нього причин. Як зазначалось раніше, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року про збільшення розміру аліментів, яке набрало законної сили 25 серпня 2021 року, визначено початок стягнення аліментів у новому розмірі, а саме починаючи з 03 вересня 2018 року. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналогічний за змістом висновок щодо початку відліку періоду сплати аліментів у зміненому розмірі викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17. Також Верховний Суд у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 виснував, що оскільки СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням, в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України. Тобто, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Суд вважає, що вина відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, виходячи з їх розміру у сумі 5600 грн. на місяць, починаючи з 03 вересня 2018, відсутня, а заборгованість у період з червня 2022 року продовжує існувати в тому числі внаслідок зарахування поточних платежів за аліментами у рахунок погашення заборгованості за попередній період. Водночас суд враховує, що у період з вересня 2021 року по травень 2022 року відповідач не сплачував аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, яке набрало законної сили, і розмір заборгованості за цей період по поточним платежам становить 23 413,90 грн., що є підставо для стягнення з нього пені за прострочення їх сплати, про що зазначено вище. Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, завданням якої є сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності, тобто це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Проте наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18). З огляду на викладені обставини, врахувавши надані відповідачем пояснення, причини виникнення заборгованості, сплату ним коштів поза виконавчим провадженням у період з березня по травень 2022 року,

Outcome: partial