Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі\~ відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якому вказує, що [INFO] [PERSON] , не перебуваючи у шлюбі, у смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області, народила сина- [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 65 в Попільнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. В свідоцтві про народження дитини [PERSON] відомості про батька зазначено як [PERSON] . На неодноразові пропозиції позивача до відповідачки про досудове врегулювання спору щодо вирішення питання встановлення батьківства шляхом подачі відповідної заяви до відділу РАЦС вона відмовляється, не дивлячись на те, що батьком в свідоцтві про народження дитини саме за вказівкою матері зазначений саме [PERSON] , але прізвище [PERSON] . В період з лютого 2015 року по лютий 2016 року позивач мав близькі стосунки з матір`ю його сина, - [PERSON] , яка на час їх знайомства працювала медичною сестрою у Головному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» м. Київ, де протягом з 24.02.2015 року по 01.04.2015 квітня він, як солдат контрактної служби, проходив курс стаціонарного лікування з діагнозом: Негоспітальна пневмонія в нижніх частках обох легень середньої тяжкості, ускладнена двобічним ексудативним плевритом. З кінця березня 2015 року і по лютий 2016 року вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство і будували плани на спільне майбутнє у місті Кременчук Полтавської області. В лютому 2016 року відповідачка з невідомих причин виїхала з міста Кременчук до смт Попільня Житомирської області, де [INFO] народила сина. Позивач перебуває на військовій службі в зоні АТО та регулярно отримує грошове забезпечення, і щомісячно в добровільному порядку надсилав кошти на адресу відповідачки на утримання сина, [PERSON] . Мати позивача, [PERSON] , неодноразово бачилася з дитиною і підтримувала дружні стосунки з онуком та його матір`ю до літа 2020 року. При черговому побаченні з онуком за місцем реєстрації відповідачки в смт Попільня Житомирської області, їй було категорично відмовлено у грубій формі в будь-якому спілкуванні з онуком. 25 травня 2021 року з документів, доданих до відзиву до позовної заяви позивачу стало відомо, що 21 серпня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , а 29 вересня 2019 року було видано повторно свідоцтво про народження сина як [PERSON] , де батьком зазначено [PERSON] , [INFO] . Слід зауважити, що доводи [PERSON] , що вона одночасно мала відносини з обома чоловіками зазначені у відзиві, є неправдивими, оскільки в період з початку і до припинення наших з відповідачкою відносин (лютий 2015 лютий 2016 р.р.) [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживав в Київській області, в той час, коли [PERSON] з вересня 2015 року по лютий 2016 року проживала разом з позивачем в місті Кременчук Полтавської області. Підтвердженням цих фактів є рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.10.2015, 20.12.2016 року, від 22.09.2017року про розірвання шлюбу, де відповідачем та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності є [PERSON] , уродженець міста Путивля Сумська область. Доказами визнання позивачкою [PERSON] саме його, [PERSON] батьком сина [PERSON] є скріншоти переписки його матері, [PERSON] з онуком [PERSON] та [PERSON] в соціальних мережах, спільні фото його сім`ї з молодшим сином [PERSON] , заява на адресу суду його колишньої дружини [PERSON] , перекази коштів на утримання дитини на користь [PERSON] , заява колеги його матері - [PERSON] .. Враховуючи викладене\~з урахуванням\~уточнених позовних\~вимог /т.1\~а.с.55-57/\~позивач просить: визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП: [NUMBER] , (місце реєстрації: [ADDRESS] ) батьком [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Попільнянський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести зміни до актового запису № 65 про народження дитини [PERSON] , складеного 20.07.2016 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вказавши батьком дитини - [PERSON] , громадянина України. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. 25 травня 2021 року від [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених в ньому. /т. 1, а.с. 30-37/ В матеріалах справи також міститься відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просив відмовити в задоволенні позову. /т. 1 а.с. 168- 171/ Суд звертає увагу на те, що ухвалою Попільнянського районного суду від 13 лютого 2024 року, провадження у\~цивільній справі\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини закрито на підставі пункту 7 частини першої\~статті 255 ЦПК України. Представник \~Попільнянського районного\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлена. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить наступного до висновку. Фактичні обставини справи. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 липня 2016 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 65, [PERSON] , [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . /т. 1 а.с.6/ Відповідно до актового запису про народження №65, складеного 20 липня 2016 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, [PERSON] , [INFO] народила [INFO] [PERSON] , прізвище « [PERSON] » та по батькові якого вказано « [PERSON] », державна реєстрація народження якого проведена відповідно до частини першої\~ст.135 СК України\~(за заявою матері від 20.07.2016), тобто відомості про батька дитини внесені до актового запису за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за вказівкою матері [PERSON] , оскільки дитина народилася у матері, яка не перебувала у шлюбі та не було спільної заяви батьків або рішення суду. Проте, на підставі заяви про визнання батьківства від 26 березня 2019 року, до актового запису внесено зміни та зазначено відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] . Правильність такого запису, не оспорювалася. Вказаний запис є чинним, наразі не змінений і не скасований. /т.3 а.с.49-50/ Тобто, 26 березня 2019 року на підставі заяви матері дитини та [PERSON] про визнання батьківства та відповідно до статті 126 СК України внесено зміни до актового запису, а саме: прізвище та по батькові дитини змінено з « [PERSON] », « [PERSON] » на « [PERSON] », « [PERSON] » відповідно. Також змінено запис про батька дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 21 серпня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінилось, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . /т. 1 а.с.39/ Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2019 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 65, [PERSON] , [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . /т. 1 а.с.38/ Стороною відповідача [PERSON] до суду подано копії: виробничої характеристики АТ «Українська залізниця» Філія «Центр охорони здоров`я» Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 від 17 травня 2021 року, обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні, психолого - педагогічної характеристики на вихованця ДНЗ «Чебурашка» [PERSON] , заяви [PERSON] від 15 травня 2021 року, відомостей про новонародженого [PERSON] , аналізу крові [PERSON] від 05 лютого 2016 року, які оглянуті судом. /т. 1 а.с. 40-44/ Також судом оглянути надані стороною позивача копії: рішень Іванківського районного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року справа № 366/1938/15-ц, від 22 вересня 2017 року № 366/2459/17, від 28 березня 2018 року № 366/40/18, від 20 грудня 2016 року № 366/3602/16-п, від 20 грудня 2016 року № 366/3602/16-п, Витяг з Єдиного реєстру боржників, заяви: [PERSON] , [PERSON] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , службової характеристики від 26 травня 2021 року, скріншоти переписки, заяви [PERSON] , паспорта [PERSON] , паспорта [PERSON] , медичної довідки серії 10 ААА № 834986 від 03 серпня 2016 року, сертифікат серії [NUMBER] від 08 липня 2016 року, медична довідка серії 10 ААЕ № 225169 від 14 квітня 2016 року та довідка № 671 від 26 травня 2021 року. /т. 1 а.с.60-102/ 22 червня 2021 року [PERSON] долучено до матеріалів справи письмові показання: [PERSON] від 15 червня 2021 року та [PERSON] від 15 червня 2021 року, стосовно нездорової поведінки [PERSON] по відношенню до [PERSON] під час вагітності. /т. 1 а.с.131-132/ 24 червня 2021 року [PERSON] до матеріалів справи долучено: копію довідки від 16 червня 2021 року № 01-21/1425 КНМП «Кременчуцька центральна районна лікарня», копію амбулаторної картки [PERSON] , [INFO] , та фотокартки. /т. 1 а. с. 147-156/ Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до \~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. У статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина третя статті 128 СК України). Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої\~статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України). Судом встановлено, що з позовом про визнання батьківства звернувся ймовірний біологічний батько дитини, зокрема у порядку статті 128 СК України, при народженні якої запис про батька у Книзі реєстрації народжень зроблено за вказівкою матері (стаття 135 СК України), а згодом після реєстрації матір`ю дитини шлюбу відомості до актового запису змінено на підставі заяви іншого чоловіка про визнання батьківства. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16?ц (провадження № 61?28728св18), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20)). Сімейні відносини\~регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року в справі № 758/10761/13-ц (провадження № 61?19815сво19). Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу (частина перша статті 18 СК України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 10 СК України). Законодавець визначив порядок усунення прогалин в сімейному праві. Сімейні відносини є різноманітними, а соціальне життя рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в законі безпосередньо. Умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом сімейно-правового регулювання (статті 1, 2 СК України); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників сімейних відносин (норми законодавства або договору); існує норма, що регулює подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2023 року в справі № 461/3122/19 (провадження № 61-10148сво22)). Суд констатує, що в СК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників сімейних відносин для випадку, коли чоловік, який вважає себе біологічним батьком та ініціює позов про визнання батьківства щодо дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття та народження не перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, запис про батька дитини у Книзі записів народжень зроблено за вказівкою матері, проте після реєстрації матір`ю дитини шлюбу з іншим чоловіком відомості до актового запису було змінено на підставі заяви її чоловіка про визнання батьківства і такі обставини вже існували на момент подання позову. Очевидно, що позбавлення чоловіка, який вважає себе біологічним батьком, права ініціювати позов про визнання батьківства суперечить принципу розумності та справедливості. Позов чоловіка, який вважає себе біологічним батьком, про визнання батьківства щодо дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття та народження не перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, запис про батька дитини у Книзі записів народжень зроблено за вказівкою матері, проте після реєстрації матір`ю дитини шлюбу з іншим чоловіком відомості до актового запису було змінено на підставі заяви її чоловіка про визнання батьківства, підлягає розгляду по суті з дотриманням статей 128, 129 СК України на підставі аналогії закону. За викладених обставин, постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2024 року по справі №\~639/2026/17 (провадження № 61-6282сво23) відступлено від висновку, зробленого в постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 462/659/13-ц (провадження № 61-24834св18). Згідно пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при\~розгляді справ\~щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~статей 213,\~215\~ЦПК України рішення щодо визнання батьківства\~(материнства)\~має ґрунтуватися\~на всебічно\~перевірених судом\~даних, що підтверджують або спростовують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька,\~число,\~місяць і рік їх народження,\~громадянство,\~а також\~номер актового\~запису про\~народження дитини, коли та\~яким органом\~його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed