Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

1.Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 31 січня 2022 року позивач АТ «КредоБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками по кредитному договору №СL-149319 від 21 листопада 2018 року, у розмірі 12604,23 грн., судового збору в сумі 2481 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1260,42 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 21.11.2018 між\~ПАТ «КредоБанк»\~та [PERSON] укладено кредитний договір N CL-149319, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти на умовах поворотності, строковості та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, позичальник отримав кредит в розмірі 12610 грн. на строк до 20.11.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 69,99 % річних. Однак всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.10.2021 становить 12604,23 грн. та складається з заборгованості за відсотками у вказаній сумі. Представник позивача АТ «КредоБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку. 23 травня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача АТ «КредоБанк» за довіреністю Павленка С.В. про проведення розгляду справи без участі представника АТ «КредоБанк», не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи sms повідомленням на номер телефону вказаному ним в заявці та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 31.01.2022 позивач звернувся до суду з даним позовом. 07.02.2022 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 07.02.2022 суд відкрив спрощене провадження та призначив справу до судового розгляду на 10.03.2022. Розгляд справи відкладався на 07.04.2022, 05.05.2022 у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем судової повістки, на 09.06.2022, 23.06.2022 за клопотанням відповідача, 15.07.2022. 15.07.2022 суд постановив ухвалу, якою зупинив провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України. 01.04.2024 до суду надійшла інформація командира військової частини [NUMBER] відповідно до якої [PERSON] вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . 30.04.2024 суд поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 29.05.2024. 29.05.2024 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 21.11.2018 між ПАТ «КредоБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-149319, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 12610 грн. зі строком кредитування 60 місяців терміном до 20.11.2023 року на поточні потреби, які перерахував на поточний рахунок № [NUMBER] , що підтверджується меморіальним ордером № 65886218 від 21.11.2018. АТ «КредоБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «КредоБанк», про що зазначено в п.1.2. його Статуту. Згідно п. 6.2 договору, всього позичальник зобов`язався здійснити 60 щомісячних платежів по 770 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 69,99 % річних, що визначено у п. 4.1 кредитного договору. З розрахунку заборгованості слідує, що станом на 20.10.2021 заборгованість відповідача перед Банком становить 12604,23 грн, що складається з заборгованості за відсотками. 01.11.2021 відповідачу надіслано вимогу про повернення заборгованості по кредиту, але вона не виконана. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №CL-149319 від 21.11.2018 з додатком №1 до нього, паспортом споживчого кредиту, меморіальним ордером №65886218 від 21.11.2018, випискою про рух коштів по рахунку з 21.11.2018 по 20.10.2021, розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-149319 від 21.11.2021 станом на 20.10.2021, копією вимоги про повернення заборгованості. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст.1048 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 21.11.2018 ПАТ «КредоБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №CL-149319,\~після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу, проте відповідач не виконав зобов`язання, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову. Так, згідно розрахунку заборгованості станом 20.10.2021 заборгованість відповідача перед Банком становить 12604,23 грн, що є заборгованістю за відсотками, які підлягають до стягнення з відповідача. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано. Суд зауважує, що відповідно до положень Закону України «Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З матеріалів справи вбачається, що відповідач призваний на військову службу за призовом під час мобілізації 26.04.2022, а тому на нього поширюються норми вказаного Закону. Разом з тим, позивач звернувся 31.01.2022 до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті процентів, яка виникла станом на 20.10.2021, тобто до призову відповідача на військову службу під час мобілізації, що мало місце 26.04.2022. З часу звернення до суду та під час дії воєнного стану штрафні санкції, пеня, проценти на заборгованість не нараховувалися. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481 грн. В позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з аналізом справи, побудовою стратегії дій по справі та написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засіданням у розмірі 1260,42 грн. Відповідно до\~ч.ч.\~1-6\~ст.\~137\~ЦПК\~України,\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 8 ст. 141\~ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Разом з тим, вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У частині четвертій статті 263\~ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16\~(провадження №11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача [PERSON] до позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року (першої та останньої сторінки), укладеного\~АТ «КредоБанк» \~з\~Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», копію довіреності\~АТ «КредоБанк» №12372 від 28 грудня 2021 року на ім`я адвоката Павленка С.В., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000531. В обґрунтування вимоги про стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу позивач посилається на Договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, у якому вказано про винагороду виконавцю\~Адвокатському об`єднанню «Бізнес і право»\~і що АТ «КредоБанк» його сплачує. Проте наданий позивачем витяг із зазначеного Договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладеного між АТ «КредоБанк» та\~Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», не містить жодних положень щодо представництва адвокатом Павленком С.В., котрий підписав позовну заяву, інтересів позивача в даній справі, розміру, порядку та підстав оплати наданих адвокатом послуг, а тому на переконання суду, не є належним доказом понесених витрат на правничу допомогу. Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній розрахунок витрат на правову допомогу, а також документальне підтвердження їх понесення позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved