Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до\~суду, через систему «Електронний суд», з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 16.05.2019 між сторонами було зареєстровано шлюб, до реєстрації шлюбу у них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , подружнє життя не склалось через те, що вони мають різні погляди на життя, на права та обов`язки подружжя, спільне господарство не ведуть, шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року позовна заява залишена без руху та позивачу було надано строк на усунення недоліків, на виконання якої позивачем подано заяву. Ухвалою від 02 травня 2024 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явився, представником позивача подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно положень ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 травня 2019 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 191 (серія 1-ВЛ №393451). Сторони мають\~неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.\~105,\~110,\~112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~\~\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного,\~ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.\~105,\~110,\~112, СК України, та

Outcome: approved