Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

28.03.2024 представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб позивачки укладений із [PERSON] та зареєстрований 15.01.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, за актовим записом № 17. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2000 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки з 2022 року їхні відносини стали погіршуватися, між ними виникли нездоланні непорозуміння, що унеможливлює подальше збереження шлюбу, тому наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 29.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. 28.05.2024 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 15.01.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.01.2000. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . ( а.с.7) Позивач [PERSON] вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, відсутністю між ними любові та поваги, тому формальне перебування у шлюбі є недоцільним та небажаним для неї, тому звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2000. Подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, разом не проживають, позивачка вважає збереження шлюбу недоцільним та небажаним для неї, що і стало причиною позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved