Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою в якій просили надати дозвіл на усиновлення малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни до актових записів про їх народження та визнати їх батьками зазначених дітей. В обґрунтування заявлених вимог заявники зазначили, що вони звернулися до служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, як подружжя, що бажало усиновити одну або двоє дітей жіночої статі від народження до 3-хроків. Разом з тим, коли заявники пройшли курс з підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківських прав, вони отримали рекомендацію щодо можливостей усиновлення, внаслідок чого їх рішення подружжя було змінено, вони виявили бажання усиновити від однієї до трьох дітей будь-якої статі від народження до 12 років. Таким чином з 27.06.2023 року [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, як потенційні усиновлювачі. Так, заявники зазначають, що перебувають в офіційному шлюбі з 14 червня 2013 року. За цей час в подружжя народилася власна донька - [PERSON] , [INFO] . До створення великої сім`ї ставляться відповідально, а рішення про створення такої сім`ї приймалося ними виважено, психологічно та матеріально подружжя має можливість забезпечити належний рівень для виховання та розвитку дітей, розуміючи відповідальність, яку вони беруть за долю дітей. Родина Главатських проживає у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , де створені усі необхідні умови для повноцінного виховання дітей, мають власний автомобіль. Подружжя має постійний стабільних дохід, позитивно характеризуються, як за місцем проживання, так і за місцем роботи, жодних медичних протипоказань, які б унеможливлювали усиновлення малолітніх дітей, заявники не мають. Крім того, взаємовідносини між подружжям мирні, доброзичливі, ґрунтуються на взаємоповазі та любові. Подружжя має намір та бажання прийняти в свою родину двох малолітній дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки їх матір [PERSON] рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 року позбавлена батьківських прав, а батьки дітей записані зі слів матері, відповідно до вимог ст. 135 СК України. Наразі діти проживають в сім`ї [PERSON] , за цей час між ними склалися гарні стосунки, вони прив`язалися до подружжя, поважають їх, відносяться з любов`ю. [PERSON] , [PERSON] обізнані про стан здоров`я дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , турбуються про них, піклуються, вже створили всі умови для їх розвитку, готові виховати, як рідних, вважають, що усиновлення дітей, перш за все, відповідатиме їх інтересам, та не порушує законні інтереси подружжя [PERSON] . Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі (а.с. 59). В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, надавли пояснення про те, що за час подружнього життя вони мали бажання створити велику сім`ю, мріяли про трьох дітей, але у них народилася лише одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Приймаючи виважене рішення та бажаючи створити велику сім`ю, спочатку вони мали намір усиновити дівчаток. Коли стали на облік в Новомосковській РДА та після проходження навчання, їм рекомендували, а вони, в свою чергу, висловили свою готовність, усиновити дітей, незалежно від їх статі від народження до 12-ти років. Коли вони розпочали пошук дітей, яких вони можуть усиновити, одразу за зовнішніми характеристиками, звернули увагу на [PERSON] , [INFO] , а потім дізналися, що він має брата [PERSON] , [INFO] , і разом вони виховувалися в будинку - інтернаті для дітей, позбавлених батьківського піклування, та з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України були евакуйовані до Республіки Туреччини. Не маючи жодного сумніву та будучи впевненими, що вони зможуть забезпечити гідне виховання дітей навіть в умовах воєнного стану, що діє на території України, [PERSON] та [PERSON] познайомившись з дітьми, вирішили виїхати до них до Туреччини для безпосереднього знайомства з ними. Оскільки [PERSON] не мав можливості залишати межі України, [PERSON] самостійно поїхала до Туреччини для знайомства з дітьми. Після безпосереднього спілкування з дітьми, у них більше не залишилося сумнівів про те, що ними прийняте вірне та виважене рішення, внаслідок чого діти були передані на виховання до їх сім`ї. За час проживання дітей в їх сім`ї вони звикли до дітей, їх дочка спочатку стримано ставилася до хлопчиків, однак наразі називає їх братами, вони весь час проводять разом та стимулюють одне одного до розвитку: хлопчики більш фізично розвинені і навчають Мілану їздити на самокаті, велосипеді тощо, а вона навчає їх спілкуванню, розповідає їм казки, разом вони створюють сімейні ігри, люблять виїжджати всією сім`єю до лісу чи в поле. Заявники звернули увагу на те, що не зможуть зберегти таємницю усиновлення, оскільки старший хлопчик пам`ятає свою матір, здебільшого бабусю, тому вони вирішили не змінювати їх дати народження, але дати їм своє прізвище, по-батькові, записати їх батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Представник заінтересованої особи в судовому засіданні надала пояснення по справі, заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що Служба у справах дітей Новомосковської РДА не вбачає протипоказань для усиновлення дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] сім`єю Главатських, які створили всі умови для розвитку та виховання дітей, позбавлених батьківського піклування. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступних висновків. 14 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 301, згідно якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Від даного шлюбу подружжя має власну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 43). У відповідності до акту обстеження умов проживання від 20.06.2023 року заявники разом із дитиною [PERSON] проживають у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35), що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 21-22). У будинку створені всі належні умови для життя та розвитку дітей, стосунки у родині доброзичливі. [PERSON] за результатами висновку про стан здоров`я КЗ «Новомосковська ЦМЛ» від 09.02.2024 року є цілком здоровим (а.с. 18), до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 23). [PERSON] також за висновком КЗ «Новомолсковська ЦМЛ» від 09.02.2024 року є здоровою (а.с. 19), до кримінальної відповідальності не притягалася (а.с. 24). Надані матеріали справи у вигляді: довідок про доходи (а.с. 25-26) свідчать про наявність в сім`ї Главатських стабільного постійного заробітку на достатньому рівні. 26.06.2023 року [PERSON] та [PERSON] за результатами проходження програми підготовки кандидатів у прийомні батьки, батьки-вихователі, опікуни/піклувальники, усиновлювачі, патронатні вихователі надано довідку № 144/2022 року, якою отримано рекомендації щодо можливості усиновлення однієї або двох дітей жіночої статі від народження до 3 років (а.с. 32-34), однак з огляду на те, що в період з 28-30 листопада, 01 грудня, 04-07 грудня 2023 року заявники пройшли курс з підготовки виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, останні отримали рекомендації та висловили своє бажання усиновити від однієї до трьох дітей будь-якої статі від народження до 12 років (а.с. 42). Новомосковська районна державна адміністрація вважає що усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] громадянами України [PERSON] та [PERSON] є доцільним, відповідає інтересам дитини, про що суду надано відповідний висновок (а.с. 2-30). В свою чергу, суду надані матеріали, які свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , набули статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Так, [PERSON] народився [INFO] , про що виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області складено актовий запис від 05 грудня 2018 за № 45. Матір`ю дитини, відповідно до свідоцтва про народження значиться [PERSON] (а.с. 44). Рішенням виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року № 87 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 38). [PERSON] народився [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено актовий запис за № 278. Матір`ю дитини, відповідно до свідоцтва про народження значиться [PERSON] (а.с. 46). Рішенням виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року № 88 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 39). Відомості про батьків обох дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2022 року у справі № 185/1376/22 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Новомосковської районної військової адміністрації [PERSON] призначено тимчасово опікуном над [PERSON] та [PERSON] , цим же розпорядженням опікуну надано право на повернення дітей до України, з метою проведення процедури усиновлення (а.с. 50-51). В Турецькій Республіці 23.02.2023 року діти були передані [PERSON] , про що свідчать відповідні акти, засвідчені консульським агентством (а.с. 48,49). На момент розгляду справи в суді діти зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54,55). У відповідності до ч.1 ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за необхідне допитати. Відповідно до вимог ст. 207 СК України усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випадків передбачених вимогами ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. В силу вимог ч.1, ч.3 ст.211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 213 СК України переважне право на усиновлення дитини має подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 224 СК України, суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа вже опікується дитиною; 4) особу дитини та стан її здоров`я; 5) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. За положеннями ч. 2 ст. 224 СК України при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен покладатися обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 вказаної Конвенції відзначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « від 30.03.2007 року за №3, суд вирішуючи заяву по суті, зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Суд, вислухавши пояснення заявників, виходячи із наданих матеріалів справи і, приходить до переконання, що усиновлення малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , родиною Главатських якнайкраще забезпечить права та інтереси дітей, які позбавлені батьківського піклування. Заявниками створено всі належні та необхідні умови для належного рівня життя, виховання та розвитку дітей, як власної, так і усиновлюваних. Згідно вимог ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що для усиновлення додержані усі вимоги діючого законодавства України, підстав для відмови у задоволені заяви про усиновлення дітей, судом не знайдено, а тому заява про усиновлення відповідає правам та інтересам дітей і підлягає задоволенню. За нормами ст. 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявники відповідають всім вимогам, встановленим ст. 211 Сімейного Кодексу України, тому в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , статус яких дозволяє бути усиновленими, вважає за необхідне дозволити [PERSON] та [PERSON] бути усиновлювачами. Відповідно до ст. 231 СК України за заявою усиновителя суд вносить зміни до актових записів про народження дітей, в судовому засіданні заявлено про внесення змін до прізвища, по батькові дитини, дати та місця народження, та відомостей про її батьків. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). На підставі викладеного та

Outcome: approved