Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її свекрухи [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Термез, Узбекистан, яка померла [INFO] у віці 86 років у місті Донецьку Донецької області. На час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану. Заявниця, її представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали за наведених у заяві підстав. Заінтересована особа Костянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - повідомлена про розгляд справи належним чином, заперечень проти заявлених вимог суду не подала. Дослідивши матеріали справи, суд дістає такого висновку: Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду\~ про\~ встановлення\~ факту, що має юридичне значення, не\~ замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За приписами абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених за заявою окремого провадження вимог встановлення факту смерті [PERSON] , суд виходив з такого: Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Термез, Узбекістан (копія паспорту, серії [NUMBER] , на звороті а.с.10 а.с.11). Ця подія відбулася в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявниця надала суду копії: - довідки про причину смерті (до форми №106/у № 3933, видається для поховання) [PERSON] , 1937 р. н., яка померла [INFO] у віці 86 років від атеросклеротичної хвороби серця (а.с.9); - «Свидетельства о смерти» зразка т.з. «днр» російською « [PERSON] », [INFO] , яка померла [INFO] у віці 86 років в місті Донецьку, Київський район (зворот а.с.9); - показами допитаної у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що 22 травня 2023 року за місцем свого постійного проживання по [ADDRESS] померла мати її чоловіка [PERSON] [PERSON] . Протягом 8 років перед смертю [PERSON] постійно хворіла на тахікардію. Вони з чоловіком доглядали [PERSON] і останнім часом проживали разом із нею. Ховали [PERSON] родиною: вона та її чоловік, двоюрідна сестра померлої [PERSON] та близька подруга померлої [PERSON] . Оформлення документів на поховання [PERSON] та її поховання було здійснено за рахунок її (заявниці) сім`ї коштів, накопичених за рахунок дивідендів від оренди належної їй землі. Поховали [PERSON] на закритому цвинтарі «Красний Пахарь» у м. Донецьку. На територію кладовища нікого не пропустили окрім сина померлої - її (заявниці) чоловіка [PERSON] та людей, які обслуговували поховання. Витрачені на організацію поховання кошти були передані готівкою працівникам похоронного бюро на самому цвинтарі. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно їй як особі, яка здійснила поховання, для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та отримання допомоги на поховання; - письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] (зворот а.с.26 а.с.31), аналогічними показам свідка [PERSON] ; а також фото померлої [PERSON] під час церемонії прощання із нею (а.с.36,37). Та обставина, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про її смерть, з огляду на нижченаведене законодавство. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: «Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених\~частиною першою\~статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території (частина 1). Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. … Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року.\~Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях\~з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України» (частина 2). У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (частина 2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (частина 3). Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На теперішній час до Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» в частині переліку документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація смерті, не внесені зміни, з огляду на положення ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а отже даний факт смерті підлягає встановленню у порядку цивільного судочинства. З огляду на наведе, суд визнає надані заявницею докази належними та допустимими в частині інформації щодо смерті [PERSON] , та вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. За положеннями ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved