Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

26.03.2024 року [PERSON] , за участі заінтересованих осіб Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, звернулася до суду в окремому провадженні із заявою про встановлення факту володіння будинком за адресою: [ADDRESS] , з 16.11.1991 року на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] має право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.11.1991 року державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б. Право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок було зареєстровано у Бюро технічної інвентарізації Попаснянського КП «СКП» 15.01.1992 року. У зв`язку зі збройною агресією та повномасштабного вторгнення РФ було окуповано м. Попасна. [PERSON] стала внутрішньо-переміщеною особою, на теперішній час проживає у Крюківському районі м.Кременчука Полтавської області. [PERSON] звернулася до Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про реєстрацію в Державному реєстрі прав на нерухоме майно права власності на зазначений належний їй житловий будинок. Проте 13.11.2023 року Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відмовив [PERSON] в проведенні реєстраційних дій на належний їй будинок з підстав, що відсутні документи на підтвердження права власності на майно, а саме оскільки у зв`язку з військовою агресією РФ м. Попасна Луганської області є окупованою територією, то і немає доступу до архіву Попаснянського бюро технічної інвентарізації. Тому окрім установлення судом в окремому провадженні такого факту, що має юридичне значення, [PERSON] не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ на підтвердження факту володіння нею вказаним будинком на праві власності, а саме документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на належне їй нерухоме майно, яке на момент вчинення правочину у 1991 році проводило бюро технічної інвентаризації за місцем розташування майна. За таких обставин [PERSON] звернулася до суду із відповідною заявою про встановлення факту володіння нею житловим будинком з господарськими будівлями на праві власності. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.04.2024 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , за участі заінтересованих осіб Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Попаснянської міської військової адміністрації Сєверодонецького району Луганської області, про встановлення факту володіння будинком. (а.с.30). В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Ковальчук О.М. підтримали заяву в повному обсязі, просили її задовольнити з наведених підстав. Надали суду для дослідження оригінали документів, на які посилалися у заяві про встановлення факту володіння житловим будинком на праві власності. Заінтересована особа Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не направила свого представника в судове засідання, хоча були повідомлені належним чином про місце і час розгляду справи. Подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. (а.с.36). Заінтересована особа Попаснянська міська військова адміністрація Сєверодонецького району Луганської області в судове засідання не направила свого представника, хоча була повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд установив наступне. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч. 7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В ч.1 ст.315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, які суд може розглянути. У вказаному переліку не зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту володіння будинком. Разом з тим, в ч.2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. установлено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно чи зареєстровано за іншою особою. В листі Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» також роз`яснено, що встановлення судом факту володіння будівлею на праві власності можливе, якщо у заявника загублено або втрачено правовстановлюючий документ на будівлю та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. На підтвердження цього факту заявник подає докази щодо неможливості одержання ним відповідного документа або його поновлення. Слід розрізняти судовий порядок встановлення факту володіння будівлею на праві приватної власності від судового порядку визнання права власності на будівлю. У першому випадку справи розглядаються в порядку окремого провадження, у другому - у позовному провадженні за нормами ЦК. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 року №1631-5000809711, домової книги для реєстрації громадян, мешканців будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Попасна Луганської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце перебування: [ADDRESS] . (а.с.7, 12-14). За договором купівлі-продажу, посвідченим 16.11.1991 року старшим державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б., [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок з господарським будівлями в [ADDRESS] , на земельній ділянці 400 м2, що складається з одного житлового будинку А-І , шлак литий, житловою площею 28,5 м2, літня кухня Б шлак литий, погріб В кам`яний, сарай Г шлак литий, сарай Д цегляний, сарай Е дерев`яний, душ Ж дерев`яний, вбиральня З дерев`яна, огорожа №1-4, І дерев`яна. (а.с.9-10). Зазначений договір купівлі-продажу, посвідчений 16.11.1991 року старшим державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б., був зареєстрований Первомайським міським бюро технічної інвентарізації на праві особистої власності за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу за № 34, за реєстром №5798 15.01.1992 року, про що на договорі є відповідні відмітки. (а.с.10-11). Продавцю [PERSON] житловий будинок з господарським будівлями в [ADDRESS] , належав на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, видане 12.10.1991 року Попаснянською державною нотаріальною конторою, реєстр №2-1625, зареєстроване у бюро технічної інвентарізації м. Первомайська 23.10.1991 року. (а.с.9). На підтвердження законності будівництва вказаного житлового будинку суду подано: 1) рішення виконавчого комітету Попаснянської міської ради народних депутатів №2 від 08.02.1983 року про прийняття в експлуатацію збудованих сараїв Г-І, Д-І, Е-І [PERSON] по [ADDRESS] . (а.с.19), 2) рішення виконавчого комітету Попаснянської міської ради депутатів №21 від 24.10.1963 року про відвід [PERSON] під індивідуальне будівництво земельної ділянки [ADDRESS] , площею 400 м2. (а.с.20), 3) Акт від 26.10.1963 року, складений представником Попаснянського комбіната комунальних підприємств [PERSON] на виконання рішення виконавчого комітету Попаснянської міської ради депутатів №21 від 24.10.1963 року, [PERSON] у натурі відведено земельну ділянку: [ADDRESS] . (а.с.21). 4) індивідуальний план будівництва житлового будинку (а.с.22-23). Суду подано технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] УРСР, виготовлений 14.08.1991 року БТІ, інвентарний номер 4067, реєстровий номер 5798/34, який складається з одного житлового будинку А-І , шлак литий, житловою площею 28,5 м2, літня кухня Б шлак литий, погріб В кам`яний, сарай Г шлак литий, сарай Д цегляний, сарай Е дерев`яний, душ Ж дерев`яний, вбиральня З дерев`яна, огорожа №1-4, І дерев`яна. (а.с.15-17). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №70023750 від 02.11.2023 року під час розгляду заяви [PERSON] від 30.10.2023 року про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , установив, що заявником подано договір купівлі-продажу, посвідчений [PERSON] , державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори 19.11.1991 року, в реєстрі за №2-1901, технічний паспорт, виготовлений станом на 14.08.1991 року Первомайською виробничою групою Стаханівського міжрайонного бюро технічної інвентарізації. Державним реєстратором установлено відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (діяв до 2013 року) інформації щодо державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи, що державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно до 2013 року здійснювали бюро технічної інвентарізації, державним реєстратором прийнято рішення про направлення запиту до бюро технічної інвентарізації , що здійснювало реєстрацію до 2013 року з метою встановлення наявності чи відсутності державної реєстрації на вказаний житловий будинок. До отримання відповіді зупинено розгляд заяви [PERSON] (а.с.24). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №70190992 від 13.11.2023 року під час розгляду заяви [PERSON] від 30.10.2023 року про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , установив, що подані заявником документи не дають змоги установити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. А саме з листа Відділу управління персоналом та правової роботи Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №01.03-03/39 від 10.11.2023 року зазначено, що неможливо надати інформацію, вказану у запиті про реєстрацію в бюро технічної інвентарізації, яке здійснювало реєстрацію до 2013 року, з метою встановлення наявності чи відсутності державної реєстрації на вказаний житловий будинок, оскільки у зв`язку з тимчасовою окупацією території громади в розпорядженні Попаснянської міської військової адміністрації дана інформація відсутня, а архіви Попаснянського бюро технічної інвентарізації (відділу технічної інвентарізації Попаснянського комунального підприємства «СКП») наразі знаходяться на тимчасово окупованій території, доступ до них відсутній, стан їх збереженості та місцезнаходження невідомо. У листі Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №03.02-10/41 від 08.11.2023 року зазначено, що у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Попаснянської міської територіальної громади та подальшою її тимчасовою окупацією, архіви Попаснянського бюро технічної інвентарізації (відділу технічної інвентарізації Попаснянського комунального підприємства «СКП») не були евакуйовані та наразі знаходяться на тимчасово окупованій території, доступ до них відсутній, стан їх збереження та місцезнаходження невідомо. На даний час Попаснянське бюро технічної інвентарізації (відділ технічної інвентарізації Попаснянського комунального підприємства «СКП») на підконтрольній Україні території не функціонує. З урахуванням викладеного, за відсутності інформації, що підтверджує факт реєстрації права власності (на паперових носіях) на вказаний об`єкт нерухомості, подані для проведення державної реєстрації документи, не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тому державним реєстратором відмовлено у проведенні реєстраційних дій за Заявою [PERSON] у зв`язку із зазначеними вище обставинами. (а.с.25-27). У листі Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №03.02-10/41 від 08.11.2023 року зазначено, що у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Попаснянської міської територіальної громади та подальшою її тимчасовою окупацією, архіви Попаснянського бюро технічної інвентарізації (відділу технічної інвентарізації Попаснянського комунального підприємства «СКП») не були евакуйовані та наразі знаходяться на тимчасово окупованій території, доступ до них відсутній, стан їх збереження та місцезнаходження невідомо. (а.с.27). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. При вирішенні питання про виникнення у особи права власності на нерухоме майно потрібно розмежовувати час і підстави його виникнення, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності, що визначаються зокрема на час вчинення правочину, а також згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до ЦК УРСР, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Встановлення судом часу укладення правочину, на підставі якого виникає право власності у особи, визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підтвердження належності їй на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] , на земельній ділянці 400 м2, подала суду нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 16.11.1991 року, з відміткою про реєстрацію його Первомайським міським бюро технічної інвентарізації на праві особистої власності за [PERSON] , що записано в реєстрову книгу за № 34, за реєстром №5798 15.01.1992 року. Державним реєстратором установлено відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (діяв до 2013 року) інформації щодо державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У ст. 334 ЦК України визначено момент набуття права власності за договором. Так, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч.1 ст.334 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. (ч.3 ст.334 ЦК). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. (ч.4 ст334 ЦК). Відповідно до ч. 1, ч.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. 01 липня 2004 року було прийнято Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», який визначав правові, економічні, організаційні засади створення єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно із пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент його прийняття) до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з висновками ВП ВС, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Отже, з досліджених оригіналів доказів суд вважає установленим факт, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.11.1991 року державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б., зареєстрованого 15.01.1992 року у Первомайському міському бюро технічної інвентарізації у реєстровій книзі №34 за реєстр. №5798, [PERSON] володіла на праві власності житловим будинком у [ADDRESS] . А тому заява [PERSON] про установлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved