Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 163 544.57 гривень та\~суму судових витрат у розмірі 3 028.00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі Банк, Кредитор) та [PERSON] , укладений Кредитний договір №1/4140616. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 100000.00 гривень строком на 72 місяці - з 25.06.2021 року до 24.06.2027 року. \~ \~ \~ \~Відповідач частково погашав заборгованість, втім з лютого 2022 року перестав вносити обов`язкові щомісячні платежі. \~ \~ \~ \~29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4140616 від 25.06.2021року. \~ \~ \~ \~15.09.2023 року на ім`я [PERSON] , АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4140616. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту за користування кредитом\~відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 27.02.2024 року виникла заборгованість по кредитному договору. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 12.03.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 04.04.2024 року об 11:00 годині (а.с.91), про що повідомлено сторін по справі (а.с.92). Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. В судове засідання 04.04.2024 року: \~ \~ \~ \~-представник позивача - не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.92), \~ \~ \~ \~-відповідач - не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог діючого законодавства за двома наявними у справі адресами(а.с.92): - [ADDRESS] місце реєстрації; - [ADDRESS] фактичне місце проживання. \~ \~ \~ \~Поштове повідомлення, що надсилалося за адресою місця реєстрації відповідача, повернулося до суду з відміткою листоноші, що «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.94-96). Другий поштовий лист згідно трекінгу отриманого з «Укрпошта» №6870202276080 - вручено адресату особисто (а.с.133, 138). 26.03.2024 через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Цимбал А.А. подала клопотання про вступ в справу як представника відповідача (а.с.101, 102) та клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість 04.04.2024 в іншій справі (а.с.103, 104). 28.03.2024 через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Цимбал А.А. надіслала відзив на позовну заяву та просила відмовити у задоволені позовних вимог позивача (а.с.105-113). 01.04.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив та просив позов задовольнити (а.с.114-132). Ухвалою суду від 04.04.2024 було відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача та призначено судовий розгляд справи на 22.04.2024 року (а.с.135), про що були повідомлені ситорони по справі (а.с.136, 137). 15.04.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Цимбал А.А. надіслала заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.139-142), яка ухвалою суду від 15.04.2024 року була задоволена (а.с.144), та повідомлено сторін по справі (а.с.145, 146). 16.04.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача [PERSON] надіслав заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.147-150), яка також судом була розглянута та ухвалою від 16.04.2024 року -задоволена (а.с.152), про що доведено до відома сторін по справі (а.с.153). В судовому засіданні 22.04.2024 року представники приймали участь в режимі відеоконференції: \~ \~ \~ \~-представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення з приводу заявленного позову. Зауважив, що відповідач [PERSON] укладв кредитний договір, який є чиним та погодився з запропонованими банком умовами кредитування. На підтвердження заборгованості позичальника до позову надано копію заборгованості по рахунку позичальника, виписку про рух грошових коштів, також додано копію паспорту споживчого кредиту з відображенням умов та правил кредитування за договором. Починаючи з лютого 2022 року відповідач перестав сплачувати щомісячні обов`язкові платежі згідно визначеного графіку платежів, який є невідємним додатком до кредитного договору, та який підписано особисто відповідачем. В зв`язку з цим у відповідача утворилася заборгованість по кредитному договору. Також представник позивача зазначив що на адресу відповідача направлялось повідомлення про передачу прав вимоги за кредитним договором; \~ \~ \~ \~-відповідач - не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог діючого законодавства (а.с.92). За місцем фактичного проживання - відповідач був повідомлений належним чином (а.с.133, 138)). В зв`язку з чим уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Цимбал А.А., яка вступила в судовий процес як представник відповідача (а.с.101-102; -представник відповідача просила відмовити в позові в повному обсязі, аргументуючи наступним: відсутні докази ознайомлення відповідача з Правилами коредитування, які постійно змініюсться та мають різні редакції, тоді як позивач не додає до позовної заяви саме ті Правила та Умови кредитування з якими ознайомився відповідач, на яких мав би бути наявний його підпис. Усне інше є неналежними доказами. Відсутні докази отримання вимоги відповідачем про дострокове повернення боргу, оскільки строк кредитування з 25.06.2021 року до 24.06.2027 року включно. Відповідач сплачував кошти для погашення заборгованості до кредитним договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту. Подання цієї позовної заяви визначає дострокове повернення кредиту. Але ні вимоги про дострокове повернення кредиту, ні вимоги про погашення заборгованості відповідачу направлено не було. Договором №1/4140616 від 25.06.2021 року взагалі не передбачена умова та порядок досрокового погашення кредиту. Жодних додаткових угод з цього приводу відповідачем підписано не було. Договірні відносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов, а також Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Представник відповідача пояснила, що відповідач дійсно підписав кредитний договір, однак будь-яких інших документів з приводу отримання кредитних коштів позивач не підписував. Також вказала, що дійсно не повертав вчасно отримані кредитні кошти, згідно умов договору, через людський фактор, так як у нього було знищено все майно і не було можливості та часу цікавитись кредитом, однак відповідач не заперечує протии повернення отриманих коштів. Представник вказала на те, що відповідач катгорично заперечує щодо нарахованої комісії, так як банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на свою користь. Банк, тобто позивач, неповноважний стягувати з позичальника, тобто з відповідача плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовляє позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прямих обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Представник позивача вважає, що умови договору про споживчий кредит, укладений після 10.06.2017 року, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку спозивач вимагає один раз на місяць, є нікчемною. Також, розрахунок заборгованості не є первинним документом, за яким може встановлюватись заборгованість. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Представник відповідача заперечувала щодо наданого відповідачем розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідач не отримував від банку жодних повідомлень про відтуплення права вимоги за вказаним кредитним договором. Також представник відповідача звернула увагу на порушння позивачем процесуальних норм під час подання даної позовної заяви до суду. З цих підстав, представник відповідача наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог. Протокольною ухвалою суду було оголошено перерву до 09:00 години 14.05.2024 року в зв`язку з початком розгляду іншої справи (а.с.158, 159, 160, 161). 30 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» надіслано представником відповідача клопотання про долучення доказів до справи для підтвердження особи представника відповідача (а.с.162-164). 10.05.2024 через систему Електронний суд надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та інші докази (а.с.165-169). В судовому засіданні 14.05.2024 року за участю представників сторін продовжено дослідження доказів, та у подальшому протокольною ухвалою суду від 14.05.2024 року було оголошено перерву у розгляді справи до 13:00 години 05.06.2024 року (а.с.170-172, 173), про що повідомлені сторони (а.с.174, 175). 28.05.2024 року через систему Електронний суд надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи, а саме доказів надіслання документів відповідачу за фактичним місцем проживання (а.с.176-178). В судовому засідання 05.06.2024 року: -представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Надав додаткові пояснення в обгрунтування позовних вимог. При цьому підтвердив, що відповідачу за місцем фактичного проживання були надіслані усі докази по справі, і відповідач їх отримав, що підтверджується поштовим листом (а.с.180); \~ \~ \~ \~-відповідач - не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог діючого законодавства (а.с.92); -представник відповідача підтвердила, що її довіритель, тобто відповідач [PERSON] дійсно отримав усі документи, надіслані представником позивача, повідомлений належним чином, та участі в розгляді справи приймати не буде. Також звернула увагу на те, що відповідач не заперечує факту укладання договору та отримання кредиту. Разом з цим, Правила та умови кредитування в друкованому виді він не отримував, не підписував, а тому не ознайомлений. З графіком повернення платежів також не ознайомлений. Дійсно кредитні кошти повертав до початку військової агресії, а потім перебував 7 місяців в окупації, та більше не повертав коштів. Представник просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі в зв`язку з недоведеністю. Розглянувши подані\~позивачем документи\~та матеріали,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд прийшов\~до наступних\~висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судовим розглядом встановлено, що 25.06.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем [PERSON] укладений Кредитний договір №1/4140616 (а.с.40-42). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 100000.00 гривень (сто тисяч гривень 00 коп.) строком на 72 місяці(в) - з 25.06.2021 року до 24.06.2027 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як День повернення кредиту (а.с44-46). Умовами укладеного Кредитного договору визначено, що: -п.1.2 - кредит надається позичальнику на споживчі потреби; -п.1.3 - для зарахування кредитних коштів Позичальник повинен мати відкритий у Банку поточний або поточний (картковий) рахунок; - п.п.1.4.1-1.4.2 пункту 1.4. статті 1 -позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: -процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; -комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору -п. 1.5. - всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: зобов`язаний сплачувати Банку: www.creditagricole.ua. - п.2.1 - з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. - п. 2.2 - позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту (25 числа кожного місяця) на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо припадає на неробочий день, то сплатити у попередній робочий день. -п. 2.3 - підписанням Договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ЗУ «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативноправовими актами, що регулюють це питання. -п. 2.4 - позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. -п.4.5 - шляхом підписання Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови договору йому зрозумілі; з Правилами і Тарифами Банку, що є чинним на дату укладення Договору і розміщені на Офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений, приймає та погоджується.; йому до укладання Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». - п. 4.7 - договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до п.п. 4.8 та 4.9 Кредитного договору, зміни та доповнення до Договору вносяться за погодженням Сторін, мають бути вчинені в письмовій формі та підписані Сторонами, з обов`язковим посиланням на Договір; зміни та доповнення до Правил, а також зміни до Тарифів Банк вносяться Банком в односторонньому порядку; всі редакції Правил та Тарифів Банку зберігаються на Офіційному сайті Банку. - п.4.10 - договір укладається шляхом приєднання, складається з публічної частини (Правил) та індивідуальної частини (Договору), підписанням якої Позичальник приєднується до договору в цілому. Підписавши вказаний договір, позичальник, тобто відповідач повністю погодився з умовами кредитування (а.с.40-42). Також відповідач отримав Пам`ятку клієнта за кредитним договором № 1/4140616 від 25.06.2021 року (а.с.43). Додатком №1 до Комплексного договору №1/4140616 від 25.06.2021 року є Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в тому числі Графік платежів по кредиту, ануїтет), яка також підпісано особисто відповідачем, про що свідчить його підпис (а.с.44-46). На підтвердження користування кредитними коштами та часткове погашення кредиту відповідачем надано виписку по рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача [PERSON] за період з 25.06.2021 року по 15.09.2023 року (а.с.65-66, 67-69) та по іншим рахункам відкритим на ім`я відповідача в банку УТ «Креді Агріколь Банк», пов`язаних з виконанням цього кредтного договору (а.с.51-64). А відтак, з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Позичальник, тобто відповідач зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту (пункти 2.1., 2.2. Договору). З виписки по рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача [PERSON] за період з 25.06.2021 року по 15.09.2023 року (а.с.65-66, 67-69) вбачається, що відповідач, погоджуючись з умовами кредитування та маючи анмір виконувати ці умови, здійснював погашення кредитної заборгованості в розмірі, визначеному графіком погашення: \~ \~ \~ \~-23.07.2021 року в розмірі 4500.00 гривень; \~ \~ \~ \~-25.08.2021 року в розмірі 4500.00 гривень; \~ \~ \~ \~-27.09.2021 року в розмірі 4500.00 гривень; \~ \~ \~ \~-28.10.2021 року в розмірі 4500.00 гривень; \~ \~ \~ \~-25.11.2021 року в розмірі 4500.00 гривень; \~ \~ \~ \~-29.12.2021 року в розмірі 2464.50 гривень; \~ \~ \~ \~-26.01.2022 року в розмірі 4500.00 гривень. \~ \~ \~ \~У подальшому, відповідач жодних платежів не здійснював, тобто самоусунувся від виконання умов кредитного договору. В зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного договору, згідно розрахунку заборгованості станом на 15.09.2023 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором Договором № 1/4140616 від 25.06.2021 року у розмірі 163\~544.57 гривень (а.с.15). 10 травня 2024 представником позивача надано суду більш деталізований розрахунок заборгованості, який по сумам наявної заборгованості відповідає здійсненому розрахнку від 15.09.2023 року (а.с.166), яка складається з: - строкової заборгованості: 73 399. 49 гривень - простроченої заборгованості: 20 097. 71 гривень - нарахованих відсотків: 817.12 гривень - прострочених відсотків: 22 230,25 гривень - комісії: 2 350.00 гривень - простроченої комісії: 44 650 .00 гривень. Представник відповідача пояснила, що відповідач [PERSON] не заперечує факту укладення даного кредитного договору, отримання ним кредитних коштів. Разом з цим, представник стверджує, що відповідач не отримував екземпляру Правил надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Умов, та не підписував їх, а посилання позивача на те, що Правила та Умови, які є невід`ємною частиною Договору розміщені на офіційному сайті Банку є безпідстаними, оскільки їх редакція може змінюватися. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору, Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Так 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4140616 від 25.06.2021року (а.с22-29). Відповідно до п. 1.3. Договору про відступлення прав вимоги, право вимоги означає всі права первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті сум заборгованості за кредитними договорами, строк платежу за якими настав та /або права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Згідно з п.2.1. Договору про відступлення права вимоги, внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за цим договором, ТзОВ "Глобал Спліт" заміняє АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до п. 10.1. Договору про відступлення прав вимоги, цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили в дату його підписання уповноваженими представниками сторін, зазначену на його початку. 15.09.2023 р. передача права вимоги за кредитним договором № 1/4140616 від 25.06.2021 року відбулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги (а.с.30). 15.09.2023 року на ім`я [PERSON] за адресою постійного місця реєстрації, АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4140616 (а.с.12). На виконання умов Договору відступлення прав вимоги [PERSON] був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 163 544,57 гривень, що відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором. Розмір зобов`язань зі сплати пені та штрафів за Договором, якщо такі нарахування будуть, окремо повідомляє Новий кредитор окремим повідомленням (а.с.12). В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 27.02.2024 року у відповідача [PERSON] утворилась загальна сума заборгованості за Договором № 1/4140616 від 25.06.2021 року (розрахунок від 15.09.2023р.) у розмірі 163\~544.57 гривень, яка складається: - строкової заборгованості: 73\~399. 49 гривень. - простроченої заборгованості: 20\~097. 71 гривень - нарахованих відсотків: 817.12 гривень - прострочених відсотків: 22\~230,25 гривень - комісії: 2\~350.00 гривень - простроченої комісії: 44 650 .00 гривень. Враховуючи той факт, що Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на підставі договору від 25 червня 2021 року відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТзОВ «Глобал Спліт» і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст.513 ЦК України, то суд виходить з наступного: Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначено, у разі\~якщо\~у зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Вимогами статті\~ 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.ст.611, 612, 623-625, 1049 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Однак у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, тоді як з матеріалів справи вбачається те, що позичальник, тобто відповідач дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, що вбачається з виписки по рахунку (а.с.65-69) та розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, з яких слідує, що сума заборгованості становить 163 544.57 гривень (а.с.15, 44-69, 166). Щодо твердження представника відповідача про не вручення відповідачу екземпляру Правил надання споживчого кредиту, та як наслідок не ознайомлення з ними, суд зазначає наступне. Суд погоджується з твердженням представника відповідача щодо того, що Правила надання споживчого кредиту не є складовими кредитного договору №1/4140616 від 25.06.2021, оскільки вказані Правила у матеріалах справи відсутні. Отже доказів їх підписання відповідачем стороною позивача суду надано не було. У свою чергу суд не погоджується з думкою сторони позивача про те, що Правила надання споживчого кредиту є публічною пропозицією, викладаються на офіційному сайті Банку та починають діяти з дати укладання Договору, тобто з 25.06.2021 року. На думку суду, дані правила, що розміщені на офіційному сайті АТ «Креді Агріколь Банк», не можуть бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може самостійно вносити відповідні зміни в такі умови та правила споживчого кредитування. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та усталеною практикою Верховного Суду. У відповідності до зазначеного висновку Великої Палати Верховного Суду, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, чого однак позивачем зроблено не було. У тойже час вказана обставина не спростовує того, що між первісним кредитором та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, який містить інформацію щодо суми кредиту, процентів та комісійної винагороди. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією, то суд виходить з наступного. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування» (далі також - Закон України № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року. За статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України № 1734-VIII. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Додатком 2 до Правил про споживчий кредит до платежів за додаткові та супутні послуги банку віднесено, у тому числі, розрахунково-касове обслуговування. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VIII та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості (постанова Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21), У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) вказано, зокрема, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. На цю ж постанову Великої Палати Верховного Суду посилався у відповіді на відзив представник позивача, доводячи правомірність дій банку. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборіі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У той же час суд вважає за необхідне зазначити наступне. За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини першоїстатті 216 ЦК Українинедійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно зі статтями 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідно достатті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та другастатті 11 Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату занадання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно дочастин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19). Відповідно до п.п. 1.4.1.-1.4.2. п. 1.4. Договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,50 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Згідно з Додатком 1 до Паспорта споживчого кредиту Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, чиста сума кредиту/сума за розрахунковий період становить 321524.17 гривень, сума кредиту за договором 100000,00 гривень, проценти за користування кредитом 52244.17 гривень. Окрім цього цим же Додатком було визначено платежі за супутні послуги банку: комісія за здійснення операції по видачі кредиту 80.00 гривень, комісія за обслуговувування кредитної заборгованості 169200.00 гривень, інші послуги банку 0,00 грн (а.с.81-83). Беручи до уваги вищевказаний перелік супутніх послуг, зокрема послуги за здійснення операції по видачі кредиту, за обслуговувування кредитної заборгованості, інші послуги банку, суд звертає увагу, на те, що підпунктом 1.4.2. пункту 1.4. кредитного договору від 25.06.2021 визначено, що обслуговування кредитної заборгованості включа моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консльтування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Разом з цим, усі послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які перелічені у кредитному договорі (п.1.4.2.), є пов`язаними з інформуванням про стан кредитної заборгованості. Висновок суду базуєтьсяна висновках Верховного Суду, викладених у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 з подібними правовідносинами. Окрім того необхідно відмітити, що загальний розмір плати по комісії за обслуговування кредитної заборгованості у понад три рази перевищує загальний розмір процентів за користування кредитом та майже у півтори рази перевищує загальну суму кредиту. А тому вказані розміри плати по комісії за обслуговування кредитної заборгованості у порівнянні з розмірами процентів та розміром отриманої суми кредиту [PERSON] не можна визнати справедливими та розумними. Позивач же не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються банком за таку плату, однак такою можливістю не скористався. Таким чином, на думку суду, пункт 1.4.2 кредитного договору № 1/4140616 від 25.06.2021 року, яким передбачено сплату позичальником комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35 % щомісячно від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1. кредитного договору, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Посилання позивача у відповіді на відзив на те, що підписавши кредитний договір, [PERSON] погодився на всі його умови, зокрема щодо сплати щомісячної комісії, є безпідставними, оскільки, умови договорів, їх укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах. З огляду на викладене, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «КРЕДІ АРГІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] суд дійшов висновку про те, що [PERSON] встановлено щомісячну комісію за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, стороною позивача доведено не було. Таким чином пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію (плату за обслуговування кредиту) щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована комісія в сумі 47000.00 гривень, не підлягає стягненню з відповідача. А відтак, позивачем не доведено правомірність нарахування вищевказаної суми комісії, в зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача\~в частині\~стягнення з\~відповідача комісії є безпідставними, та у стягненні з відповідача комісії слід відмовити. За такого, суд прийшов до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1/4140616 від 25.06.2021 року у сумі 116\~544.57 гривень, з яких: строкова заборгованість - 73\~399. 49 гривень, прострочена заборгованість - 20\~097.71 гривень, нараховані відсотки - 817.12 гривень, прострочені відсотки - 22\~230,25 гривень. Щодо судових витрат: До поданого позову додана платіжна інструкція № 1840 від 29 лютого 2024 року про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн (а.с.84). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 3028,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с.85). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на суму 116 544.57 гривень, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2157.80\~гривень (3028.00 гривень х 116\~544.57 гривень : 163\~544.57 гривень), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial