Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

До суду 07.11.2023 року поштою надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровська у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що з 10.08.2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина- [PERSON] . З 2014 року відповідач не цікавиться життям дитини, участі і матеріальному забезпеченні не приймає, проживає окремо від дитини, що свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Починаючи з 2014 року опікуванням дитини займалася лише мати, в той час як батько жодної участі не приймав. У зв`язку з тим, що відповідач не бере участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не сплачує аліменти та має заборгованість, та на теперішній час позивачка продовжує виховувати дитину самостійно, забезпечує дитині повний гармонічний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. Матеріали отримано суддею 08.11.2023 року. За розпорядженням голови Верховного Суду від 05.07.2022 року №36/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)» змінено територіальну підсудність справ Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим на Приморський районний суд м. Одеси, внаслідок чого справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси. Ухвалою суду від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 11.12.2023 року. У підготовчому засіданні була присутня представник [PERSON] - адвокат Опара Г.В., просила суд витребувати докази, а саме зобов`язати Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровська у місті Дніпрі ради надати Висновок у порядку ст. 19 СК України про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Суд роз`яснив, що процесуальні заяви мають бути подані окремо від позову. Адвокат Опара Г.В. зазначила, що сторона позивачки самостійно звернеться до Служби у справах дітей, у зв`язку з чим просила відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивачки та відкладено розгляд справи на 15.02.2024 року. У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В у відрядженні на семінарі, розгляд справи призначений на 15.02.2024 року було відкладено на 12.03.2024 року. У підготовче засідання призначене на 12.03.2024 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] - адвокат Опара Г.В. через систему Електронний суд надала клопотання про відкладення. Розгляд справи відкладено на 01.04.2024 року. 12.03.2024 року з Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради на адресу суду поштою надійшов Висновок органу опіку та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1981 року народження, відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також надали клопотання, яким просили долучити до матеріалів справи Висновок органу опіки та піклування та справу розглядати за відсутністю представника органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради. У підготовче засідання призначене на 01.04.2024 року [PERSON] не з`явилася, представник позивачки - адвокат Опара Г.В. через систему Електронний суд надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони позивачки. Також просила закрити підготовче засідання по справі та призначити її до судового розгляду. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відповідач відзив суду не надавав. В матеріалах справи міститься клопотання представника адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради щодо розгляду справи за відсутністю сторони третьої особи. Ухвалою суду від 01.04.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 08.05.2024 року. У зв`язку з перебування судді Домусчі Л.В. 08.05.2024 року у відпустці, розгляд справи відкладено на 28.05.2024 року. У судове засідання 28.05.2024 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] - адвоката Опара Г.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти винесення заочного рішення. В матеріалах справи міститься клопотання представника адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради щодо розгляду справи за відсутністю сторони третьої особи. Відповідач відзив суду не надав. Розгляд справи відкладено на 12.06.2024 року. У судове засідання 12.06.2024 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] - адвоката Опара Г.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти винесення заочного рішення. В матеріалах справи міститься клопотання представника адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради щодо розгляду справи за відсутністю сторони третьої особи. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також відповідачем не було надано. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивачки, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши учасників справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 10.08.2007 року Відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 447. [INFO] у сторін народилася малолітня дитина [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 08.06.2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 771 (а.с. 8). Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження, батьками дитини вказано батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27.11.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 447, які мають одну малолітню дитину розірвано. (справа № 205/6095/19) (а.с. 9), при цьому встановлено. Що шлюбні відносини припинені з травня 2013р. Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського району у місті Дніпрі ради від 20.12.20219 року № 319/1 визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] , 1982 року народження. (а.с. 19). В рішення вказано, що батько дитини не бере участі у вихованні дитини і забезпеченні з після припинення шлюбних відносин. З зазначеного рішенням судом вбачається, що батько дитини-відповідач [PERSON] , не бере участі у житті дитини, не робить ніяких подарунків і навіть не телефонує. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27.04.2020 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини, сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь матері, [PERSON] , починаючи з 31 січня 2020 року. (справа № 205/730/20). (а.с. 10-11) Зазначені рішення суду відповідачем не оскаржувались та набрали законної сили. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 31.07.2020 року за № 02/2889, складеного Управлінням-службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровська у місті Дніпрі ради, матір`ю дитини- [PERSON] , створено всі умови для забезпечення фізичного розвитку та виховання [PERSON] . Зі слів матері батько [PERSON] бачив та спілкувався з дитиною останній раз у 2014 році. Дитина з батьком не спілкується та не пам`ятає його. Участь у виховані не приймає та фінансово також. (а.с. 12) Згідно Акту від вересня 2023 року дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 26.08.2015 року і по теперішній час. Батька дитини- [PERSON] жодного разу не бачили, вихованням дитини займається одноособово його мати. (а.с. 16) З наданої до суду копії розрахунку № 171972 від 24.10.2023 року заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 73127437, виданої Другим Правобережним відділом виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.10.2023 року становить 149 541,04 грн. (а.с. 21-22) Таким чином судом встановлено, що батько дитини-відповідач [PERSON] не виконує свій батьківський обов`язків та не сплачує аліменти на утримання сина та не піклується його вихованням та розвитком, станом здоров`я. Судом встановлено, що малолітнього [PERSON] позивачка з 2014 року виховує та матеріально забезпечує, піклується про нього, оскільки його батько у 2014 році залишив його. Дитина навчається в СЗШ № 8. Відповідно до характеристик з Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 8» Дніпровської міської ради зазначено, що мати малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, бере участь у житті класу, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] не бере участі в вихованні дитини, навчанням дитини не цікавиться з родиною не проживає. (а.с. 13-15) Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батька може бути позбавлена батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Із роз`яснень, наданих в п.п. 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровська у місті Дніпрі ради від 05.03.2024 року № 5/5-79, відповідно до якого спеціалістами управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради був здійснений вихід на адресу проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складений акт умов проживання від 07.08.2023 року за № 04/2197, в якому зазначено, що умови проживання задовільні. Для дитини відокремлена кімната з ліжком для сну, шафою з одягом (відповідно до віку дитини та сезону), місце для навчання. Відповідно до характеристики з Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 8» Дніпровської міської ради зазначено, що мати малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, бере участь у житті класу, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] не бере участі в вихованні дитини, навчанням дитини не цікавиться з родиною не проживає. Також [PERSON] зверталась до адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради щодо отримання розпорядження голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про затвердження висновку управління-служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , 1982 р.н., для тимчасового виїзду за межі України для оздоровлення. За викладеного, орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровська у місті Дніпрі ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1981 року народження, відносно малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . (а.с. 70-73). Суд встановив, що наявний факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, яке виражається у тому, що він не відвідує дитину, не цікавиться її життям та розвитком, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі і не може бути для дитини прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умови для отримання нею освіти. Відповідач не розуміє батьківського обов`язку, не виявляє ніяких батьківських почуттів, не займався та не займається вихованням та утриманням малолітнього сина, не задумується про долю дитини, її майбутнє. За викладеного, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно власної дитини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їх зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки останній тривалий час не виконує своїх батьківських обов`язків та свідомо відмовився від такого обов`язку, тому позов підлягає задовольняє.

Outcome: approved