Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Представник Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області Шенькарук С.М. звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати спадщину відумерлою та передати у власність Дергачівської міської територіальної громади в особі Дергачівської міської ради Харківської області, повноваження якої тимчасово виконує Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, після смерті [PERSON] , у вигляді 1/3 частина будинку [ADDRESS] , який належить померлому на підставі типового договору про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами, укладеним радгоспом декоративних культур «Берізка» від 01.09.1992 року. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть від 30.01.2004 за №1021 внесений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Факт смерті [PERSON] підтверджується Інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 06.12.2023. Заявник вказує, що після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законодавством строк ніхто не отримав, посилаючись на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.10.2023 №349439478. У зв`язку з тим, що спадщина після смерті [PERSON] , у вигляді 1/3 частини будинку [ADDRESS] до цього часу ніким не прийнята, Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, що здійснює повноваження Дергачівської міської ради, її виконавчого комітету та міського голови, як орган місцевого самоврядування, просить суд визнати її відумерлою та передати у власність Дергачівської міської територіальної громади в особі Дергачівської міської ради. Представником заявника [PERSON] надано до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 06.12.2023 (а.с. 9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності від 06.10.2023 №349439478, на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки або обтяження ні за ким не зареєстровані взагалі (а.с. 6). Згідно довідки КПТІ «Інвенрос» від 17.07.2023 №138, станом до 01.01.2013 будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] перебував у власності: [PERSON] та [PERSON] на підставі приватної спільної часткової власності по 1/3 частки у кожного відповідно типового договору про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами укладений радгоспом декоративних культур «Берізка» від 01.09.1992, та 1/3 частки приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Біржею нерухомості та основних фондів «Україна» від 22.06.1995 №НЗ-35 за [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з копії типового договору про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами, укладеним радгоспом декоративних культур «Берізка» від 01.09.1992 №593, [PERSON] купив житловий будинок в цілому у господарства « [PERSON] ». В договорі не зазначена ані адреса житлового будинку, який придбав [PERSON] , ані площа, ані строк на який надавалася розстрочка (а.с. 8). При цьому будинок ним куплено вцілому, а не 1/3 частку. Ухвалою суду було задоволено клопотання заявника та виребувано у Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з якої вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 26); спадкова справа не заводилась. Згідно статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, що здійснює повноваження Дергачівської міської ради, її виконавчого комітету та міського голови, є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 8 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи спадкоємці відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, обов`язковою умовою для визнання спадщини відумерлою є відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення таких спадкоємців від права на спадкування, або відмова спадкоємців від прийняття спадщини чи факт її неприйняття такими особами. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (частина третя статті 1277 ЦК України та частина перша статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). За змістом зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права, орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належним позовами в порядку позовного провадження на захист свого інтересу. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, як вбачається з тексту заяви заявник просить визнати відумерлою спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] . Між тим правовстановлюючих документів на 1/3 частку житлового будинку заявником не надано. Надана ксерокопія договору купівлі-продажу, на яку посилається заявник, взагалі не містить конкретних даних щодо придбаного житлового будинку, а саме: адреса відсутня і зазначено, що [PERSON] придбав цей будинок вцілому, а не 1/3 частку. Надана довідка від 17.07.2023 КПТІ Інвенрос містить інформацію, що [PERSON] належить 1/3 частка будинку з посиланням на ту ж дату 01.09.1992. Однак як вже вказувалось, в цей день будинок було придбано вцілому без зазначення будь-якої адреси. Крім того з наданої довідки вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від цієї ж дати 01.09.1992, [PERSON] належить також 1/3 частка, а інша 1/3 частка згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Біржею нерухомості та основних фондів «Україна» 22.06.1995, належить [PERSON] . За таких обставин не можна беззаперечно вважати, що питання про визнання спадщини відумерлою не зачіпає інтереси інших співвласників, які до участі у справі у якості заінтересованих осіб не притягнуті. Враховуючи встановлені судом обставини, які мають істотне значення для справи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідно до ст. 1277 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed