Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" - Турчиняк Я.І. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" вартість не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 199 705, 05 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27.03.2017 року у [PERSON] під час перевірки газоспоживаючого обладнання було виявлено несанкціонований газопровід, приєднаний до ввідного газопроводу перед газовим лічильником в конструкції стіни, який використовувався для без облікового споживання газу. Це зафіксовано в акті про порушення № 000337. Подання позову [PERSON] до АТ «Львівгаз» про скасування донарахування є вчиненням дії, які свідчать про визнання особою обов`язку перед Оператором ГРМ по сплаті вартості донарахування та намагання скасувати донарахунок в судовому порядку. Окрім того в Кодексі газорозподільчих систем встановлено правило, відповідно до якого в разі оскарження споживачем донарахунку до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість не вважається простроченою. Таким чином, подання позову про скасування донарахунку [PERSON] перервало перебіг позовної давності і підстав для застосування строків позовної давності немає. Зазначає, що донарахований об`єм природного газу є платою за поставлений природний газ, тому якщо б споживання було офіційним і дозволеним, то відповідач би здійснив оплату вартості використаного газу своєму постачальнику. Однак, [PERSON] здійснила крадіжку газу за допомогою несанкціонованого газопроводу, тому вона зобов`язана компенсувати вартість недорахованого об`єму природного газу в розмірі 199 705, 05 грн. за період з 28.03.2015 року по 27.03.2017 року АТ "Львівгаз" за правилами, що встановлені Кодексом газорозподільних систем. Споживач [PERSON] підписала акт про порушення, зазначивши, що претензій до працівників Львівгазу вона не має. Відповідач запрошувалась на комісію з розгляду актів про порушення, що підтверджується доказами поштового відправлення. За результатами засідання 27.04.2017р. комісія прийняла рішення про задоволення акту про порушення, після чого АТ «Львівгаз» направило рахунок на оплату вартості не облікованого (донарахованого об`єму) разом з актом-розрахуом не облікованого об`єму природнього газу. На підставі наведеного, просить позов задоволити та стягнути з [PERSON] на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 199 705, 05 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив про наявність факту несанкціонованого відбору природного газу [PERSON] та заперечив щодо застосування строків позовної давності. У судовому засіданні представник позивача вказав, що строк позовної давності не минув, оскільки відповідач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про скасування Акту про порушення № 17нас-02 від 27.03.2017р., яка ухвалою суду від 22.12.2021р. була залишена без розгляду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що ним та [PERSON] проводилась перевірка споживача [PERSON] та було виявлено несанкціонований газопровід штуцер з краном в стіні будинку перед газовим лічильником, про що в присутності споживача було складено акт про порушення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що у 2017р. разом з іншим працівником [PERSON] прибули до абонента [PERSON] , в будинку якої було виявлено несанкціонований газопровід в конструкції стіни, який не був передбачений проектом та врізаний перед лічильником. Така конструкція давала можливість користуватись газопостачанням безобліково. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про місце та час судового розгляду. 27.09.2023 року подав заяву про застосування строків позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг газопостачання за адресою: с.Гаї, Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, які надаються позивачем. Будучи у будинку відповідача 27.03.2017 року працівники ПАТ «Львівгаз» виявили несанкціонований газопровід до ввідного газопроводу перед газовим лічильником в конструкції стіни, що використовувався для безоблікового використання газу, про що був складений Акт про порушення № 17нас/02 від 27.03.2017р., в присутності відповідача [PERSON] , яку було ознайомлено із складеним актом. Факт виявленого порушення підтверджується також відеозаписом та показами свідків. Як вбачається із змісту акту про порушення [PERSON] підписала акт про порушення та у графі зауваження зазначила, що претензій до працівників ПАТ «Львівгаз» немає. ПАТ «Львівгаз» за участі відповідача [PERSON] складено Акт інвентаризації за абонентським номером [NUMBER] проведено інвентаризацію опалювальної площі, газовикорисовуючого обладнання та кількості споживачів газу за адресою: с.Гаї. Як вбачається з витягу з протоколу № 4/10-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 27.04.2017р. було вирішено на підставі Акту про порушення № 000337провести донарахунок вартості спожитого природного газу за період з 28.03.2015р. по 27.03.2017р. в обсязі 25012,95 куб.м. на суму 199705,05грн. по споживачу [PERSON] за адресою: Пустомитівський район, с.Гаї. Розрахунок об`єму та обсягу донарахованого природного газу та його вартості здійснено на підставі Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 24.04.2017р., розрахунку збитків за несанкціонований газопровід. 22.11.2017р. [PERSON] звернулась до Пустомитівського районного суду Львівської області до Пусомитівського відділення ПАТ «Львівгаз» про скасування акту про порушення № 17нас-02 від 27.03.2017р. та скасування Повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 30 від 11.05.2017р. Ухвалою від 24.11.2017р. Пустомитівським районним судом Львівської області було відкрите провадження у даній справі № 450/3211/17. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.2021р. цивільну справу за позовом [PERSON] . Пустомитівського відділення ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Львівгаз», третя осба на стороні відповідача ТОВ «Львівгаззбут» було залишено без розгляду. Згідно з частиною першою\~статті 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 р. затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 р. затверджено Типовий договір розподілу природного газу. Відповідно до п.п.1 Розділу І Типового договору, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до п. 2.3 Розділу ІІ Типового договору, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу»\~та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем. Відповідно до п.п. 5 п.7.4 Розділу VII типового договору, споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Вказаний обов`язок також передбачений п. 3 ч. 2\~ст. 13 ЗУ «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 59 ЗУ «Про ринок природного газу»\~правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу. Пунктом 4 Глави 1 Розділу І КГС передбачено, що несанкціонований газопровід\~самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний,зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього\~Кодексу. Положеннями п.п.1 п.1 Глави 2 Розділу ХІ КГС визначено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу. Положеннями п.1 Глави 5 Розділу ХІКГС визначено,що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього\~Кодексу. Відповідно до абз. 2 п. 1 Глави 3 Розділу XI КГС, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Згідно з п. 8 Глави 5 Розділу ХІ КГС, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Відповідно до абз. 1 п. 11 Глави 5 Розділу ХІ КГС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 610 Цивільного кодексу України). Таким чином, судом встановлено, що позивачем здійснено донарахування необлікованого об`єму вартості спожитого природного газу за період з 28.03.2015 року по 27.03.2017 року в обсязі 25012, 95 куб.м. на суму 199 705, 05 грн. по споживачу [PERSON] за адресою с.Гаї Львівського (колишнього Пустомитівського району) Львівської області. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем встановлено несанкціонований газопровід за адресою с.Гаї, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 199705,05 грн., є підставними. Щодо заяви представник відповідача про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, суд зазначає наступне : зі статтями\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Позовна давність відповідно до частини першої\~статті 260 ЦК України\~обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 51). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою повноважною особою. У справі яка розглядається факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу виявлений позивачем 27.03.2017 р.\~коли вказані факти були підтверджені відповідним Актом про порушення. Відповідно, саме з цим момент пов`язується початок обчислення позовної давності. Натомість, позов пред`явлений до суду засобами поштового зв`язку 07.11.2022 року, тобто з пропуском загального трьохрічного строку позовної давності, про що відповідну заяву зробив представник відповідача. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 575/476/16-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 07.08.2019 у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 (пункт 134)). Тому, незважаючи на визнання позовних вимог обґрунтованими, за відсутності поважних причин пропуску строку позовної давності, про які позивач взагалі не вказує, суд у позові відмовляє саме у зв`язку з пропуском строку позовної давності, і при цьому, не приймає до уваги доводи позивача про переривання цього строку. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Під час розгляду справи № 357/9126/17 (постанова від 10.10.2019) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. За змістом\~статті 264 ЦК України\~переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Однак, у справі яка розглядається пред`явлення відповідачем позову про скасування акту про порушення та повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання не може вважатись дією, яка свідчить про визнання нею свого боргу, а навпаки, є дією, яка свідчить про невизнання відповідачем своїх зобов`язань. Вчинення такої дії не може свідчити про переривання строку позовної давності, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин частини першої\~статті 264 ЦК України. Також відповідно до ч.1 ст.265 ЦКУ залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Також відхиляються доводи представника позивача, що відповідно до Кодексу газорозподільчих систем у разі оскарження споживачем донарахунку до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість не вважається простроченою, оскільки як вбачається з копії позовної заяви долученої позивачем, відповідачем [PERSON] оскаржувався акт про порушення № 17нас-02 від 27.03.2017р. та повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 30 від 11.05.2017р. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати в силу вимог пункту другого частини другої\~статті 141 ЦПК України\~не підлягають відшкодуванню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed