Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

08 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на статті 7, 9, 13, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV, статті 5, 7, 9, 10, 12, 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VШ, статті 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526,530, 625, 629,634, 641, 642, 901, 903,1216 1218, 1220,1268,1281,1297 ЦК України, просив: - стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення станом на 01 березня 2024 року в розмірі 129\~962, 98 грн у такому порядку: з [PERSON] 64\~981,49 грн, з [PERSON] - 64\~981,49 грн; - стягнути з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 235,33 грн у такому порядку: з [PERSON] 117,67 грн, з [PERSON] - 117,66 грн; - стягнути з відповідачів на користь позивача 3% річних в розмірі 66,51 грн у такому порядку: з [PERSON] 33,25 грн, з [PERSON] - 33,26 грн; - стягнути з відповідачів на користь позивача пеню в розмірі 20,44 грн у такому порядку : з [PERSON] 10,22 грн, з [PERSON] 10,22 грн; - стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 3\~028,00 грн у рівних частках з кожного. Позов обґрунтовано тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Крім цього, в період часу з 01.11.2014 по 31.07.2017 КП «УЖКГ» було виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а з 01.08.2017 надає споживачам послуги з постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності (по частці) [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1197 від 24.10.2019 та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1196 від 24.10.2019 і забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки вказаний будинок підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Такі послуги вказаній квартирі надавалися постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг не надсилали. Шляхом фактичного споживання послуг і часткової сплати за надані послуги власники вказаного житлового приміщення приєдналися до умов договору, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.11.2021. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ набули чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/. З аналізу платежів за надані послуги централізованого опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання та водовідведення вбачається, що станом на 01 березня 2024 року наявна несплачена заборгованість, яка становить 129\~962,98 грн, що свідчить про неналежне виконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань. На підставі частини 2 статті 625 ЦК України та у зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачами позивач нарахував інфляційні втрати, 3 % річних та пеню, які просить стягнути з відповідачів на користь позивача. Ухвалою судді \~від \~17\~квітня \~2024\~ року,\~ після\~ виконання\~ вимог,\~передбачених частиною шостою статті\~187\~ЦПК України,\~прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження\~у справі,\~визначено розгляд справи в\~порядку загального позовного провадження\~та призначено\~підготовче засідання на 14 травня 2024\~року. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27 травня 2024 року. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року відкладено судовий розгляд справи на 10 червня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223\~ЦПК\~України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином, у поданому до суду клопотанні виконавчий директор КП «УЖКГ» Позняк А. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце якого повідомлявся в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою повернуто до суду з відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] \~у призначене\~судове засідання\~повторно не\~прибула,\~про дату,\~час і\~місце якого\~повідомлялась в\~порядку,\~передбаченому частиною\~11\~статті 128\~ЦПК України,\~шляхом розміщення\~оголошення про\~виклик на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~яке було\~опубліковано 27 травня 2024 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, про причини неявки суд не повідомила. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 10 червня 2024 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 11 квітня 2007 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №1629, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14207024 від 11.04.2007, виданого КП АРБ «Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації» квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належала на праві приватної власності (частка 1/1) [PERSON] ( том 1 а.с. 16-17). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2019, виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років, про що 08 червня 2018 року складено відповідний актовий запис за №1 ( том 1 а.с.18). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 жовтня 2019 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1196, спадкоємцями зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] , є його дочки: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] - на частку та [PERSON] , [INFO] - на частку. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. 11.04.2007 за р.№1629 ( том 1 а.с.20). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2015, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] 08 серпня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що 08 серпня 2015 року складено відповідний актовий запис за №98. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка- [PERSON] , дружини- Обруч ( том 1 а.с.22). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2019, виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] померла [INFO] у віці 40 років, про що 01 березня 2019 року складено відповідний актовий запис за №13 ( том 1 а.с.21). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 жовтня 2019 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1197, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її чоловік [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з частки квартири [ADDRESS] ( том 1 а.с.19). Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 25 липня 2022 року № 628-13-УШ перейменовано об`єкти топономіки міста Славутича, зокрема, Бєлгородський квартал перейменовано у Дніпровський квартал. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від №371944821 від 29.03.2024 право спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , належить у рівних частках по [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину №1197 та №1196 відповідно, виданих 24 жовтня 2019 року Славутицькою міською державною нотаріальною конторою ( том 1 а.с. 14-15). Враховуючи викладене, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформації № 15-08/641 від 10.04.2024, яка надійшла до суду 17 квітня 2024 року від Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за даними Реєстру Славутицької територіального громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( том 1 а.с.117). Відповідно до інформації № 15-08/639 від 10.04.2024, яка надійшла до суду 17 квітня 2024 року від Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за даними Реєстру Славутицької територіального громади, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 14.11.1989 по 31.08.2009 ( знята з реєстрації місця проживання за рішенням суду) ( том 1 а.с.118). З матеріалів справи вбачається, що будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем постачання теплової енергії та постачання гарячої води (том 1 а. с. 43). За змістом частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України). Згідно з положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною першою\~статті 356 ЦК України\~визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до положень\~статті 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Як встановлено в судовому засіданні, власником вищевказаного житлового приміщення в період, за який виникла заборгованість, з 25.11.2014 по 28.05.2018, був [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, посвідченого 11 квітня 2007 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №1629. Його дочки [PERSON] та [PERSON] , успадкував зазначену квартиру після смерті свого батька [PERSON] у рівних частках по кожна, стали співвласниками цієї квартири, при цьому [PERSON] була співвласником цієї квартири у період з 28.05.2018 по 27.02.2019 ( по дату своєї смерті), після смерті якої її частку у праві спільної часткової власності на цю квартиру успадкував її чоловік [PERSON] . Із змісту частини першої\~статті 1281 ЦК України\~вбачається, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Відповідно до частини другої цієї статті кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Згідно із частиною третьою вказаної статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. За змістом частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. У матеріалах справи відсутні дані про те, чи повідомили спадкоємці [PERSON] , [PERSON] кредитора спадкодавця [PERSON] , яким є КП «УЖКГ», про відкриття спадщини, а спадкоємець [PERSON] вказаного кредитора спадкодавця [PERSON] . Проте, в позовній заяві позивач зазначив, що про те, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачу стало відомо 29.03.2024 при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від №371944821. На підтвердження\~цих обставин\~позивач додав\~до позовної\~заяви інформацію\~з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від №371944821 від 29.03.2024, з якої видно, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] відповідно і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів 08 квітня 2024 року, що підтверджується вхідним штампом суду, проставленим на першій сторінці позовної заяви. Таким чином, позивач пред`явив вимогу до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] з дотриманням строку, передбаченого частиною третьою статті 1281 ЦК України в межах вартості майна, прийнятого в спадщину. Зазначені обставини відповідачі не спростували. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №1574-49-VІ від 03.10.2014, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року було виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням втутрішньобудинкових систем (том 1, а. с. 66). Відповідно до рішень виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 429-18-УП від 25 листопада 2016 року та №430 від 28.07.2017, єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 є Комунальне підприємство «Славутич-Водоканал» (том 1, а. с. 96-97). Пунктом 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 03.03.2023 № 783-17-VІІІ, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (том 1, а.с.57-62). Таким чином, з 01 листопада 2014 року до 01 серпня 2017 року Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» було постачальником послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення, а з 01 серпня 2017 року Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» надає споживачам послуги з постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ №500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокові ліцензії з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, та розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 року № 342 «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» (том 1 а.с. 51-56). Правовідносини,\~які\~виникли\~між\~сторонами\~у\~даній\~справі,\~регулюються\~Цивільним кодексом\~України,\~Законом\~України\~«Про теплопостачання»,\~Законом\~України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» від\~24.06.2004\~№\~1875-ІV,\~в\~редакції,\~чинній\~на\~час\~виникнення спірних\~правовідносин,\~Законом\~України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги»\~від 09.11.2017\~№\~2189-VІІІ,\~який\~введений\~в\~дію\~з\~01\~травня\~2019\~року,\~Правилами надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~постачання\~холодної\~та\~гарячої\~води\~і водовідведення,\~затвердженими постановою\~Кабінету\~Міністрів\~України від\~21.07.2005\~№\~630,\~які\~діяли\~на\~час\~виникнення\~спірних\~правовідносин, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182. Відповідно до\~частини першої\~статті 11 ЦК\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2). За змістом частини першої статті 634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641\~ЦК\~України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642\~ЦК\~України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Закон №1875-ІV\~покладав\~на\~споживача обов`язок\~укласти\~договір\~на надання житлово-комунальних послуг,\~підготовлений\~виконавцем\~на основі\~типового\~договору;оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону №1875-ІV\~). Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. До позовної заяви позивачем додано договір про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який є договором приєднання та розроблений на підставі типового договору і був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» (том 1 а.с.28-31). Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/about/dogovir-priednannya-oferta/ договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, власники вказаного житлового приміщення свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору. Виходячи із\~змісту\~пункту\~7\~статті\~26\~Закону № 1875-\~ІV,\~вказаний\~договір\~є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642\~ЦК України \~шляхом приєднання\~споживачів\~до\~умов\~цього\~договору. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі -Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5\~Закону\~№\~2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Згідно з\~частиною\~першою\~статті\~10\~Закону\~№\~2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Як вбачається з частини п`ятої зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Відповідно до пункту 3 розділу VІ\~ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/about/dogovir-priednannya-oferta договору\~приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, власник вказаного житлового приміщення [PERSON] в період з 25 травня 2014 року по 28 травня 2018 року, співвласники [PERSON] з 28 травня 2018 року по 27 лютого 2019 року, [PERSON] з 28 травня 2018 року, а також [PERSON] з 27 лютого 2019 року свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору . Таким чином,\~шляхом фактичного\~споживання послуг\~з централізованого\~опалення,\~централізованого постачання\~холодної та\~гарячої води\~і водовідведення,\~а також\~часткової сплати\~за надані\~послуги власник\~вказаного житлового\~приміщення [PERSON] та після його смерті співвласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] після смерті останньої приєдналися до умов договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01 листопада 2021 року для [PERSON] та [PERSON] , до 28 травня 2018 року для [PERSON] та до 27 лютого 2019 року для [PERSON] , за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати споживачам відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а вони зобов`язалися своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, та був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ». 01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ» як виконавець послуг з постачання теплової енергії на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/ було проінформувало споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковало публічний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та публічний договір приєднання про надання послуг з постачання гарячої води (том 1 а.с. 32-40). Згідно з пунктом 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі -Правила № 830), послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Положеннями пункту 13 Правил № 830 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до\~статей 13\~і\~14\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до\~частини п`ятої\~статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (далі- Правила № 1182) послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил. Згідно з пунктом 12 Правил № 1182 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил № 830, Правил №1182, суд дійшов висновку, що з 1 листопада 2021 року вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачами [PERSON] , [PERSON] , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якій розташована квартира, власниками якої є відповідачі не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунальним господарством», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Фактом приєднання споживачів [PERSON] та [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, що підтверджено витягом технологічної схеми приєднання будинку [ADDRESS] , встановленням лічильника в будинку №8 Дніпровського кварталу 11 жовтня 2016 року SHARKY 775, зав. №55661254, DN32 (15.06.2020 лічильник пройшов періодичну повірку, свідоцтво № [NUMBER] , чинне до 15.06.2024) та фактичним споживанням теплової енергії згідно з показниками приладів обліку багатоповерховим будинком за вказаною адресою і зазначенням вартості спожитої теплової енергії у довідці про заборгованість, часткової оплати за надані послуги ( том 1 а.с.10-13, 43-46). Фактом приєднання споживачів [PERSON] , [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання гарячої води є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги з постачання гарячої води та зазначенням вартості спожитої гарячої води в довідці про заборгованість, часткової оплати за надані послуги ( том 1 а. с. 10-13). Докази щодо ненадання відповідачам послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, холодної води, ненадання в повному обсязі або невідповідної якості в матеріалах справи відсутні. Згідно з довідкою про заборгованість за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за вказані послуги за період з 25 листопада 2014 року по 28 лютого 2024 року становить 129\~962,98 грн (том 1 а. с. 10-13). Тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені постановами НКРЕКП № 146 від 17.10.2014, № 1171 від 31.03.2015, №1101 від 09.06.2016, а також рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 428 від 10.10.2014, № 168 від 22.04.2015, №401 від 22.09.2016, № 632 від 20.10.2017, № 739 від 08.12.2017, № 438 від 12.10.2021, № 352 від 24.10.2022, № 403 від 05.10.2023. ( том 1 а.с. 67-95, 98-104). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ. Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до\~вимог\~статті\~25\~Закону\~України\~«Про\~теплопостачання»\~у разі\~відмови\~споживача\~оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903\~ЦК\~України за договором про надання послуг\~одна сторона\~(виконавець)\~зобов`язується\~за завданням другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної дії або здійснення певної діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи зазначене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачам за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 25 листопада 2014 року по 28 лютого 2024 року, яка становить 129\~962,98 грн та підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно часткам у праві спільної часткової власності на квартиру, тобто по 64\~981,49 грн з кожного. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 7\~Закону\~№\~2189-VІІІ споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договором про надання житлово-комунальних послуг. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином (частина 1 статті 26 Закону № 1875-ІV). Як вбачається з пункту 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Відповідно до частини другої статті 625\~ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплені в пункті 10 частини другої статті 7\~Закону\~№\~2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Із наданого розрахунку вбачається, що позивач здійснював нарахування інфляційних втрат в розмірі 235,33 грн за період з червня 2021 року по 23 лютого 2022 року та трьох відсотків річних в розмірі 66,51 грн за період з 21 травня 2021 року по 23 лютого 2022 року, тобто з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 року, відповідно до якої з 24 лютого 2022 року та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням ( пункт 1). Пеню позивач нарахував за період з 01 березня 2024 року по 05 квітня 2024 року в розмірі 14,97 грн та за період з 01 квітня 2024 року по 05 квітня 2024 року в розмірі 5,47 грн, всього 20,44 грн, з урахуванням положень вказаної постанови Кабінету Міністрів України зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» №1405 від 29 грудня 2023 року, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року. Так, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в новій редакції, яким передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням ( у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Отже, з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року скасовано заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім тих, які нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням за умов, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року ( зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року). Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру частки у спільній частковій власності на вказану квартиру інфляційних втрат за період з червня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 235,33 грн, тобто з [PERSON] -117, 67 грн, з [PERSON] -117,66 грн; трьох процентів річних за період з 21 травня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 66,51 грн, тобто з [PERSON] 33,25 грн, з [PERSON] 33,26 грн та пені за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої в розмірі 20,44 грн, тобто з [PERSON] 10,22 грн, з [PERSON] 10,22 грн. Вказані розрахунки відповідачі не спростували (том 1 а.с. 48 - 49). У даному випадку факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог частини першої статті 81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: з [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 25 листопада 2014 року по 28 лютого 2024 року в розмірі 64\~981, 49 грн, інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 21 травня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 33,25 грн; пеня за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 березня 2024 року по 05 квітня 2024 року в розмірі 10,22 грн; з відповідача [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 25 листопада 2014 року по 28 лютого 2024 року в розмірі 64\~981, 49 грн, інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 21 травня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 33,26 грн, пеня за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 березня 2024 року по 05 квітня 2024 року в розмірі 10,22 грн. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення №336 від 12 березня 2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 гривень ( а. с. 1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 2). Виходячи з того, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн у рівних частках по 1\~514, 00 грн з кожного.

Outcome: approved