Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

в позові вказано, що cторони перебували у шлюбі. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина- [PERSON] , яка на даний час є неповнолітньою та проживає з матір`ю. В подальшому через постійні непорозуміння сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та розірвали шлюб. Рішенням Івано-Франківського міського суду вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки в твердому грошовому розмірі 750 грн щомісячно на утримання дитини: дочки [PERSON] . 09 квітня позивачка уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.04.2021 збільшено розмір аліментів з 750 грн на 2500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з систематичним ухилянням від сплати аліментів, для примусового стягнення аліментів позивачем було подано виконавчий лист до Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відкрито виконавче провадження №65555501. Фактично спільна дитина перебувала на повному утримання позивачки. Коли дитина підросла, витрати на її утримання суттєво збільшились у зв`язку з чим матеріальне становище позивачки погіршилось. Спільна неповнолітня дитина часто хворіє, у зв`язку з чим позивачка несе вагомі витрати для придбання ліків. Відповідач добровільно відмовляється збільшити допомогу на дитину, посилаючись на рішення суду. Вказує, що матеріальне становище відповідача покращилось. Позивач в судовому засіданні наддала перед судом пояснення, що відповідач жодної участі в утриманні дитини не приймає, суми аліментів мало, відповідач за бажанням дає 3 тис грн, грошей не вистачає, оскільки дитина хворіє, планує поступати. [PERSON] надала пояснення суду, що батько телефонував на день народження, обіцяв перерахувати на картку гроші на подарунок, однак досі цього не зробив, не допомагає, донька пише повідомлення про допомогу, але відповідач не відповідає та не читає повідомлення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. В клопотанні про зупинення провадження заперечував щодо задоволення позову з тих підстав, що він систематично сплачує аліменти на користь позивачки 2500 грн на місяць, додатково та систематично несе витрати на придбання для дочки необхідних для неї речей, одягу, про потребу в яких вона самостійно його повідомляє. Заборгованості по аліментах немає. У зв`язку з чим вважає що відсутні підстави для збільшення розміру аліментів. Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Ухвалою від 04 червня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження. Судом встановлено наступні обставини. Згідно рішення Івано- Франківського міського суду від 18.07.2012 року шлюб сторін розірвано, малолітню дитину, [PERSON] , залишено проживати з матір`ю. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зареєстровано сторін спору. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.04.2012 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти в твердому грошовому розмірі 750 грн. на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.04.2021 року збільшено розмір аліментів з [PERSON] з 750 грн. на тверду грошову суму в розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~статті 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до статті\~183\~та статті184 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями\~182-184 Сімейного кодексу України\~, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статтей\~181,192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями\~182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини визначено судом у розмірі 2500 грн. щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3\~статті 181 СК України\~передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Доказів на спростування вимог позивача відповідач суду не надав. Таким чином, позивачем доведено перед судом необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1211, 20 грн. на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved