Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

У вересні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 11.12.2020 року між ТОВ позивачем та відповідачем було укладено договір кредитної лінії/позики за № ID8726287 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID6204783. За умовами вказаного договору позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти, які, останній, зобов`язувався повернути у строки, визначені в договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені умовами цих договорів. Однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеним договором не виконав, в зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем, а саме: за кредитним договором № ID8726287 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID6204783 в сумі 40 848 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом, та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену заборгованість в примусовому порядку. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідач подав відзив на позов у якому, зазначив, що позивач не надав банку доказів, які підтверджують отримання кредиту, а також не довів обґрунтованість такого розміру заборгованості. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача направив відповідь на відзив, у якій зазначив, що позивачем надані беззаперечні докази того, що через інформаційно-телекомунікаційну систему останнього відповідач отримав від позивача одноразовий ідентифікатор та відповідно використав його, про що свідчить: - отримання відповідачем на його електронну адресу (frostballer@mail.ru) примірника договору з додатками та додаткової угоди на збільшення суми а саме 11.12.2020 о 01:35 та 30.12.2020 о 15:03; - відсутність жодних заперечень щодо номеру телефону на який відповідачем було отримано одноразовий ідентифікатор; - та отримання Відповідачем, на визначений останнім номер кредитної карти, грошових коштів. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.12.2020 року між ТОВ позивачем та відповідачем було укладено договір кредитної лінії/позики за № ID8726287 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID6204783. Договір, укладений між сторонами, складається із Спеціальних умов для короткострокового кредиту та Загальних умов Договору кредитної лінії, а також паспорту споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною Договору кредитної лінії. Після введення коду підтвердження позичальник підписує та приймає пропозицію та підтверджує укладення договору. У подальшому 30.12.2024 року була укладена додаткова угода до вказаного договору кредитної лінії. За договором та угодою позичальнику було видано кредитну кошти на загальну суму 10 600,00 гривень, що підтверджується відповіддю АТ «Таскомбанк» від 17.07.2023 року, в якій зазначено, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 64 від 30 березня 2020 року Банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки відповідача. Відповідно до умов Паспорту споживчого кредиту, Клієнт перед укладенням Договору отримав інформацію, яка надається до укладення договору, ознайомився та погодився із всіма умовами надання послуг ТОВ «Інстафінанс», які розміщені на офіційному порталі ТОВ «Інстафінанс» https://www.dinero.ua . Відповідно до п. 2.1 розділу Загальних умов Договору, встановлення договірних відносин між Сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: на порталі Позичальник повинен заповнити Заяву шляхом введення необхідної суми кредиту та строку оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, у відповідному полі заявки Позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки, на яку бажає отримати кредит. Після заповнення вищевказаної заявки Позичальник створює Особистий кабінет на Порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на порталі. Позичальнику надається пропозиція Кредитодавця Спеціальних умов Кредиту на основі інформації, наданої в Заяві. За запитом Позичальника Кредитодавець повинен надати Позичальнику пропозицію в паперовому вигляді чи на іншому довговічному носії. Позичальник має право проаналізувати Пропозицію та порівняти її з пропозиціями конкурентів. Натискаючи кнопку «Прийняти», Позичальник підтверджує надання Кредитодавцю згоди на використання персональних даних Позичальника для ідентифікації Позичальника, для оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Позичальника та для виконання Договору відповідно до Політики конфеденційності, використання Порталу відповідно до Умов користування Порталом, встановлення договірних відносин з Кредитодавцем, як передбачається Договором та складення Договору. Код підтвердження буде надіслано Кредитодавцем на Номер телефону Позичальника. Шляхом введення Коду підтвердження Позичальник підписує та приймає Пропозицію та підтверджує укладення Договору на основі Загальних умов Кредиту згідно норм Закону України «Про електронну комерцію». Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач направляв на номер телефону відповідача [NUMBER] одноразові ідентифікатори, а також одноразові ідентифікатори, умови договору та Додаткової угоди на електронну адресу відповідача. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку Відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.1 Загальних умов Договору, Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальнику в межах Ліміту Кредитної лінії, на основі заяви Позичальника та за умови їх схвалення, і Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму наданого кредиту та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього строку оплати. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконував умов взятого на себе зобов`язання, не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування кредитом. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № ID8726287 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID6204783 від 11.12.2020 року, становить 40 848 грн., що складається з: 10 600 грн. - тіло кредиту, 3 748 грн. - заборгованість по процентах для початково зазначеної тривалості, 26 500 грн. - заборгованість за організацію продовження якщо сплачується на умовах післяплати. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на те, що в матеріалах справи міститься копія договору кредитної лінії, копії додаткової угоди, які підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів, відповідальність за порушення погоджених умов та відсутність доказів повернення отриманого кредиту, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved