Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, якому просив визнати шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області актовий запис № 2 від 09.08.2019 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - неукладеним та зобов`язати Компаніївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) анулювати актовий запис про шлюб № 2 від 09.08.2019 року складений Виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області про укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та покласти на [PERSON] витрати пов`язані із розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] у віці 76 років помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки з цільовими призначеннями для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] . За життя померлий заповіт на спадкове майно не складав. Він, як спадкоємець першої черги за законом, в межах строку встановленого ч.1 ст. 1270 ЦК України, звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тітаренко Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. При заведені спадкової справи відомості про реєстрацію факту смерті та органу, який видав свідоцтво про смерть були перевірені (запитані) приватним нотаріусом шляхом доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Одночасно нотаріус повідомила, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян померлий [PERSON] , на час своєї смерті, перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , про що нотаріус в його присутності зазначила при складені від його імені заяви про прийняття спадщини. В подальшому з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] (відповідач у справі) та донька померлого [PERSON] . Також із заявою про видачу Свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві власності на ім`я пережившого колишнього подружжя на спадкове майно звернулася [PERSON] (третя особа у справі). 02.05.2022 року відповідач [PERSON] звернулася в суд з позовом про усунення його від права на спадкування за законом після смерті батька (справа № 405/1856/20). В обґрунтування підстав позову вказала, що проживала з померлим з 2004 року, а 09.08.2019 року між ними був зареєстрований шлюб. Оскільки в 2012 році стан здоров`я [PERSON] погіршився, то вона була змушена звільнитися з роботи, щоб доглядати за ним. Копії документів, доданих до позовної заяви дали можливість дізнатися про обставини, які не були йому відомі за життя батька, зокрема перебування в 2017 і в 2018 році на стаціонарному лікуванні у лікувальному закладі, встановлення 18.11.2019 року І-ї групи інвалідності (повторно), потреби постійного стороннього догляду, визнання недієздатним та встановлення опіки з призначенням опікуном відповідача над батьком, тощо. Особливу увагу привернув до себе факт одруження 09.08.2019 року батька з відповідачем [PERSON] , який тримався у великій таємниці від усієї рідні. Відповідно, виникли питання, як такий важкохворий батько, який потребував стороннього постійного догляду від відповідача не здійснив реєстрацію шлюбу за місцем свого проживання у м. Кропивницькому, а чомусь їхав до села Софіївки Компаніївського району Кіровоградської області щоб одружитися. Дивною була і та обставина, що померлий після одруження не вважав за потрібне здійснити реєстрацію місця проживання своєї дружини у належному йому будинку і що вона самостійно здійснила таку реєстрацію 25.03.2021 року вже після того, як набрало законної сили судове рішення про визнання батька недієздатним. Вищезазначені обставини ставлять під сумнів вірогідність особистої присутності покійного батька та його волевиявлення при реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] в приміщенні Софіївської сільської ради Компаніївського району, Кіровоградської області, а тому посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 21.09.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачам надано термін для подання відзиву на позов. 18.10.2022 року відповідачем - Компаніївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що заява про реєстрацію шлюбу може подаватися жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Повідомив, що в архіві Компаніївського відділу ДРАЦС зберігається актовий запис про шлюб № 2 від 09.08.2019 року на [PERSON] та [PERSON] , який складений Софіївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області у відповідності з вимогами чинного законодавства та засвідчений підписами. Даний актовий запис внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 139910025. Відділ не погодився з твердженням позивача про те, що останній ставить під сумнів факт реєстрації шлюбу у виконавчому комітеті Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, оскільки місцем реєстрації шлюбу було не місце проживання наречених, а саме сільська рада. Також представником подана заява про розгляд справи у відсутності представника відділу. 19.12.2022 року та 20.01.2023 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Созіновою Г.І., подано в суд відзив на позовну заяву, в якому вона вважала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, а викладені позивачем доводи доводили тільки те, що син не спілкувався з батьком та не знав про обставини його життя протягом майже 30 років. Зазначила, що позивач спотворює дійсність, посилається на вигадані факти, ображає добре ім`я відповідача [PERSON] не боячись ніякої відповідальності. Відповідно, заявлений позов про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису про укладення шлюбу має єдину мету - усунути від спадщини непотрібного спадкоємця - дружину померлого батька. Щодо звинувачення в підробці документів посадових осіб повідомила, що відповідач має намір звернутися з відповідною заявою в слідчі органи. Ухвалою суду від 24.02.2023 року провадження було зупинено до проведення у справі судової почеркознавчої експертизи. 15.05.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта, складений за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 1215/23-27 від 08.05.2023 року по даній справі та ухвалою суду від 16.05.2023 року провадження у справі відновлене. 18.09.2023 року позивачем подана уточнена позовна заява та ухвалою суду від 18.09.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті, замінено назву відповідача Компаніївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області на Компаніївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Міхальова В.В. позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала пояснивши, що знала померлого з 1984 року коли працювала комірником. Зустрілись вони з ним в 2003 році коли він був одружений з [PERSON] , однак фактично з нею не проживав. Його дружина приїздила до їх будинку по [ADDRESS] тільки тоді, коли потребувала юридичної поради по вирішенню проблем її сина із законом. Коли померлий захворів дружина відмовились його доглядати, а рідний син (позивач) взагалі із батьком не спілкувався. Щодо реєстрації шлюбу повідомила, що дана реєстрація їй не була потрібною, однак [PERSON] наполягав на узаконенні їх відносин, оскільки побоювався, що після його смерті з нею буде судитися його син. В день реєстрації шлюбу до них додому в місто Кропивницький приїздили близько чотирьох чоловік, а померлий був у здоровому глузді. Після укладення шлюбу вона накрила стіл та вони з присутніми відсвяткували дану подію. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала пояснивши, що 90 відсотків всіх слів зазначених в позовній заяві являються недостовірними. Зокрема, в 2003 році коли померлий [PERSON] одружився на [PERSON] їх шлюб був гостьовим і остання ніколи не проживала в будинку по [ADDRESS] , який належав померлому. Їх відносини не склалися і померлий неодноразово пропонував розірвати шлюб, однак остання відмовлялась від таких пропозицій посилаючись на стан здоров`я. Сім`я між померлим та відповідачем створилась в 2004 році, вони стали проживати разом, вели спільне господарство, здійснювали добудову будинку який був подарований йому його матір`ю. За життя [PERSON] , не був розумово відсталим і у нього не було психічних захворювань, він просто не міг ходити. Відповідач його кормила бо у нього постійно тремтіли руки. Пояснення експерта, що виконаний підпис молодою людиною в актовому записі про укладення шлюбу вважала не спроможними, оскільки експерт не витребовував довідки про стан здоров`я. Повідомила, що в розпорядженні відповідача є висновок експерта [PERSON] про те, що наявні захворювання у померлого могли змінити і його почерк, у порівнянні з тим періодом коли він був полковником міліції. Щодо реєстрації шлюбу в селі Софіївка Компаніївського району пояснила, що померлий був уродженцем тієї місцевості і коли він тяжко захворів почав наполягати на укладенні шлюбу з відповідачем. Коли вони звернулися до органу реєстрації в м. Кропивницькому їм було повідомлено, що реєстрація шлюбу відбудеться не раніше ніж через 30 днів після подання відповідної заяви про реєстрацію. На що [PERSON] сказав що це довго. Оскільки реєстрація шлюбу можлива в любій місцевості було вирішено подати заяву про укладення шлюбу до Софіївської сільської ради Компаніївського району. Через 30 днів після подання заяви про реєстрацію шлюбу до них додому в м. Кропивницький приїхали два працівники сільської ради разом з водієм. Коли вони зайшли до будинку, [PERSON] сидів і у нього тремтіли руки. В присутності працівників сільської ради та свідків вони розписалися. Фото та відео фіксація події які здійснював водій сільської ради не збереглися. Сам позивач не допомагав батькові, а про його смерть дізнався від родичів, що стало підставою звернутися до суду та ставити питання його усунення від спадщини. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору адвокат Усатенко В.Ю., в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказавши що покази свідків наданих ними в судовому засідання є суперечливими між собою. Жоден свідок який був присутній при реєстрації шлюбу так і не зміг відповісти яким чином розписувався померлий [PERSON] в актовому записі. Вважав висновок експерта повним та таким, що узгоджуються з матеріалами справи. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , представників сторін, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , який є батьком позивача і [PERSON] , [INFO] , 09.08.2019 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2. Місце державної реєстрації та орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво про шлюб - Виконавчий комітет Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки до акта МСЕК № 565780, дата складення 18.11.2019 року [PERSON] , повторно встановлено 1-шу групу інвалідності та визначено, що він потребує постійного стороннього догляду, безтерміново. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2021 року у справі № 405/7234/20 визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлено над ним опіку. Призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] . Визначено строк дії рішення два роки, тобто до [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68036315 сформованим 10.01.2022 року. Спадкоємцями, які претендують на отримання спадщини є позивач - син померлого [PERSON] (факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.01.1971 року) та дружина - відповідач у справі [PERSON] , (факт укладення шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 09.08.2019 року) Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між спадкоємцем (сином) померлого щодо оспорення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] з підстав його неукладеності відповідно до ст. 48 СК України та анулювання відповідного актового запису. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 49 ЦК України, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За ч.1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ч. 1 ст. 24 СК України). Згідно ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Статтею 28 СК України передбачено, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Особи, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Відповідно до п.п.1 розділу 2 глави ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (в редакції станом на 11.09.2018 року), для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу (додаток 8) до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про державну реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, справжність підпису(ів) на якій засвідчено нотаріально, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. У вирішенні відповідного спору суд враховує, що поняття вільного волевиявлення на укладення шлюбу пов`язується в першу чергу з діями особи (осіб) на його укладення, які виражається у формі подання відповідної заяви про таку реєстрацію до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за вибором наречених. 15.02.2023 року Компаніївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому району Кіровоградської області повідомлено, що оригінал заяви на державну реєстрацію шлюбу від 05.07.2019 року, заповнену [PERSON] та [PERSON] було знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання, відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 року № 578/5 та Переліку документів, що створюються у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, зі строками їх зберігання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 30.12.2013 року № 2804/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31.12.2013 року за № 2242/24774. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] , та свідками було повідомлено, що враховуючи стан здоров`я [PERSON] , заяву про державну реєстрацію шлюбу вони подавали особисто секретарю Софіївської сільської ради - Бабоші О.А. , яка приїздила приймати відповідну заяву по місцю їх проживання. При цьому, допитана в судовому засіданні секретар сільської ради Бабоша О.А. , заперечила факт виїзду по місцю проживання наречених повідомивши, що заяву про державну реєстрацію шлюбу приймала безпосередньо в приміщенні Софіївської сільської ради, Компаніївського району, Кіровоградської області. [PERSON] особисто заяву про державну реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації не подавав, а від його імені діяла представник [PERSON] , яка показувала відповідне доручення. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, зокрема, 03.11.2023 року свідок [PERSON] пояснила, що проживає в селі Софіївка Компаніївського району та була знайома з померлим ще з 2004 року. Вона була свідком реєстрації шлюбу 09.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , яка відбулася у них вдома в місті Кропивницькому, тому що наречений хворів на цукровий діабет та погано пересувався. При реєстрації шлюбу [PERSON] був у світлій сорочці, сидів, посміхався, був адекватним чоловіком при своєму розумі. Разом із нею при реєстрації шлюбу була її сестра, людина яка їх привозила, людина яка розписувала (працівник сільської ради), а також заходили сусіди. В її присутності він особисто ставив один підпис, розписувався навсидячки та виводив літери. Після реєстрації шлюбу присутні гості трохи посиділи за столом та відсвяткувати подію, проте вона довго не могла залишатися з усіма оскільки у неї вдома був лежачий хворий чоловік. Свідок також пояснила, що була присутня при поданні заяви нареченими про реєстрацію шлюбу оскільки приїздила із працівником сільської ради до них додому в м. Кропивницький. Відповідаючи на запитання учасників справи свідок пояснила, що в день весілля вона з працівником сільської ради приїздила в одній машині. Чи виконав померлий підпис чи написав текст повідомила що не пам`ятає. Фото та відео зйомку події здійснював племінник на планшет, який наразі не можливо розблокувати. Допитана в судовому засіданні 03.11.2023 року свідок [PERSON] пояснила що була реєстрації шлюбу 09.08.2019 року [PERSON] та [PERSON] , у них вдома. Про дату та час весілля її повідомила [PERSON] . У померлого був цукровий діабет, який ускладнив йому стан, він міг ходити помаленьку, а загалом більше сидів. При розписі вона була разом зі своїм чоловіком, а також була присутня [PERSON] , з якою була мала дитина. [PERSON] був у білій сорочці та сидів. Спочатку всі присутні розмовляли між собою, а потім наречені почали розписуватися. Померлий хоч і не добачав, але його ніхто не примушував. Розписувався він самостійно. Після церемонії одруження присутні сіли за стіл і відсвяткували. Відповідаючи на запитання учасників справи свідок пояснила не пам`ятає скільки наречений ставив підписів, бо в той момент розмовляла з [PERSON] та [PERSON] . Крім папки в якій розписувався померлий, ще де ще міг ставити підпис свідок повідомила що не пам`ятає. Допитана в судовому засіданні 03.11.2023 року свідок [PERSON] пояснила що проживає в селі Софіївка Компаніївського району та давно була знайома з [PERSON] . Разом із секретарем сільської ради Оксаною Бабошею вона приїздила до наречених додому в м. Кропивницький і вони подавали заяву про реєстрацію шлюбу. Після отримання відповідної заяви секретар сільської ради повідомила, що реєстрація між ними шлюбу відбудеться не раніше ніж через 30 днів. В день весілля вона приїздила машиною разом з секретарем сільської ради до них додому в м. Кропивницький. Коли приїхали, то їх зустріла господиня і вони зайшли в будинок. [PERSON] видів на ліжку, був дуже радий, що вона (свідок) приїхала, він жартував, шуткував. В будинку був накритий стіл як на весіллі. Повідомила, що бачила як померлий ставив один підпис, без будь якого примусу. Коли почалися аплодисменти вона вийшла з будинку бо з нею була маленька дитина, яка народилася за два тижні до весілля. Повідомила, що потім всі сіли за стіл та відсвяткували подію, однак довго вона із гостями не залишалась. Відповідаючи на запитання учасників справи свідок повідомила, що приїздила з секретарем сільської ради Бабошею Оксаною двічі до родини [PERSON] в місто Кропивницький, перший раз коли була вагітна і вони подавали заяву про укладення шлюбу, а потім з новонародженою дитиною коли вони реєстрували шлюб. Допитана в судовому засіданні 01.04.2024 року, як свідок секретар Софіївської сільської ради Бабоша Оксана Анатоліївна пояснила, що заяву про реєстрацію шлюбу приймала по місцю роботи. Із відповідною заявою до неї в сільську раду пришла [PERSON] , яка показувала доручення від імені [PERSON] . Особисто вона не приїздила до помешкання наречених у місто Кропивницький для прийняття відповідної заяви. Щодо поважності причин реєстрації шлюбу по місцю проживання наречених свідок вказала, що такі причини їй були не цікаві, оскільки укладення шлюбу може відбуватися будь-де. В день реєстрації шлюбу вона приїздила машиною яку наймали наречені. Хто був за кермом транспортного засобу чи хтось із їх родичів чи вони наймали таксі вона не пам`ятає. Коли вона приїхала по місцю проживання наречених, то її провели в кімнату в якій лежав чоловік (наречений), який був людиною у віці, його підняли і посадили. В тій кімнаті присутніх не було і накриті столи вона не бачила. Вона запитала чи згоден померлий одружитися і він кивнув головою, а потім нахилившись поставив підпис. Назад до місця роботи поверталась вона самостійно автобусом. На запитання учасників справи щодо відсутності відмітки в актовому записі щодо реєстрації шлюбу за місцем проживання наречених свідок повідомила, що забула це зазначити. Щодо запису реєстраційного номеру про шлюб та дати його зазначення 02.09.2029 року в той час як актовий запис був складений 09.08.2019 року свідок повідомила, що такого не можу бути, оскільки її перевіряли вищестоящі інстанції і зауважень до її роботи не було. Вказала що при реєстрації шлюбу [PERSON] дитини вона не бачила та не пам`ятає щоб їхала в машині в день розпису разом із односельчанами, а тим більше з новонародженою дитиною. Допитана в судовому засіданні 01.04.2024 року свідок [PERSON] повідомила, що вона знайома була з [PERSON] ще з дитинства, а [PERSON] знає давно. За життя покійний часто говорив що одружиться на [PERSON] . Вказала, що покійний [PERSON] та [PERSON] розписувалися. Як безпосередньо подружжя подавало заяву та готовились до весілля їй відомо не було. На день весілля її запросила [PERSON] і вона прийшла їх підтримати. В день розпису вона зайшла в кімнату і бачила як [PERSON] сидів на ліжку, був веселий, у кімнаті були накриті столи. Вона чула як запитували чи згодні наречені одружитися, а також їй здалося що [PERSON] нахилився. Яку кількість підписів ставив наречений, а також на чому він розписувався свідок не пам`ятала. Відповідаючи на запитання учасників справи повідомила що при реєстрації шлюбу не бачила новонародженої дитини. Допитаний в судовому засіданні 01.04.2024 року свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] і [PERSON] так довго проживали разом, що всі чекали коли вони нарешті одружаться. Про подання заяви про укладення шлюбу, а також як готувались до весілля йому відомо не було. Про день весілля йому сказала його цивільна дружина. Ближче до обіду вони з дружиною прийшов на реєстрацію шлюбу до [PERSON] та [PERSON] . В будинку вже було присутніх не більше 7 чоловік, а також була присутня жінка яка розписувала. [PERSON] був у своїй кімнаті, сидів на ліжкові та був трохи сором`язливий. Свідок повідомив, що бачив тільки як [PERSON] розписувався. Довго на весіллі з дружиною він не був. Відповідаючи на запитання учасників справи повідомив, що при реєстрації шлюбу не бачив новонародженої дитини. Суд враховує, що Сімейний кодекс України та Правила державної реєстрації актів цивільного стану не містять законодавчих норм прийняття уповноваженим органом заяв про державну реєстрацію шлюбу по місцю проживання наречених. Імперативні норми ст. 28 СК України визначають чітке правило подачі заяви про реєстрацію шлюбу - особисто, або через представника повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. У зв`язку з істотними розбіжностями, між поясненнями відповідача (нареченої) [PERSON] та поясненнями уповноваженої особи секретаря Софіївської сільської ради Бабошею О.А., суд приходить до висновку, що волевиявлення нареченого [PERSON] при поданні заяви про реєстрацію шлюбу не підтверджується належними та допустимими доказами. Згідно ч. 1 ст. 32 СК України, шлюб реєструється після спливу одного місяця від дня подання особами заяви про реєстрацію шлюбу. Присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації їхнього шлюбу є обов`язковою. Реєстрація шлюбу через представника не допускається (ст. 34 СК України). Відповідно до п.п.13, 14 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація шлюбу проводиться у присутності нареченої та нареченого. Державна реєстрація шлюбу через представника не допускається. Державна реєстрація шлюбу проводиться у приміщенні органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 33 СК України, за заявою наречених державна реєстрація шлюбу може проводитися за місцем їх проживання, за місцем надання стаціонарної медичної допомоги або в іншому місці, якщо вони не можуть з поважної причини прибути до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У цих випадках наявність поважної причини необхідно підтвердити документально. Про державну реєстрацію шлюбу в лікарні, удома або в іншому відповідному місці, а також про документ, що підтверджує наявність поважної причини, зазначається в графі «Для відміток» актового запису про шлюб (аб. 2 п. 4 глави 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні). Досліджуючи оригінал актового запису про шлюб № 2 від 09.08.2019 року, судом встановлено, що в графі 13 «Для відміток» відсутній запису про державну реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання наречених [ADDRESS] , а також відсутній запис про документ, який підтверджував наявність поважної причини укладення шлюбу поза межами приміщення органу державної реєстрації актів цивільного стану. Натомість в графі 13 «Для відміток» в актовому записі № 2 про шлюб міститься відмітка про внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 02.09.2019 року запису за № 00139910025. Суд зауважує, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України і законами України (ч. 2 ст.19 Конституції України). У зв`язку з чим, суд критично оцінює пояснення особи, яка складала актовий запис № 2 Бабоші О.А. , яка повідомила, що забула внести відповідну відмітку щодо реєстрації шлюбу за місцем проживання наречених. Відповідно до абз. 3 п. 6 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану затвердженого Постановою КМУ № 1064 від 22.08.2007 року (в редакції станом на 27.03.2019 року), відомості, зазначені в актових записах про народження, шлюб, смерть, складених виконавчими органами сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного значення), вносяться до Реєстру протягом трьох робочих днів з моменту надходження до реєстратора актового запису. Відповідно п. 2 Порядку № 1064, реєстраторами - є відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції Мін`юсту в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції. Посадові особи, сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного значення) не входять до переліку реєстраторів по внесенню відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану. Суд відхиляє доводи представника відповідача адвоката Хілька Ю.І., щодо ймовірного збою програмного забезпечення, оскільки внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб [PERSON] та [PERSON] здійснювалося Компаніївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану із зазначенням номера 00139910025 та дати 02.09.2019 року, тобто після складення актового запису про шлюб 09.08.2019 року та видачі свідоцтв про укладення шлюбу, а тому ніяким чином не могли бути відображені у відповідному актовому записі з проставленням навпроти підпису від імені наречених. Згідно ст. 48 СК України, шлюб зареєстрований у відсутност і нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у державному органі актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою заінтересованої сторони, а також за заявою прокурора. В постанові від 22.08.2023 року по справі № 521/3657/22 Верховний Суд зазначив, що поняття неукладений шлюб кореспондується з поняттями вільного волевиявлення та згоди на укладення шлюбу. Неможливість встановити взаємну згоду сторін є визначальним у визнанні шлюбу неукладеним. Суди, вирішуючи питання про неукладеність шлюбу відповідно до статті 48 СК України та пунктів 13, 14 Правил і перевіряючи відсутність наречених при реєстрації шлюбу, встановлюють чи належить підпис на заяві про державну реєстрацію шлюбу та в актовому записі про шлюб особі, яка зареєструвала шлюб, який оскаржується. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2018 року у справі № 344/14781/15-ц, провадження № 61-29958св18, від 08.05.2019 року у справі № 752/14246/15-ц, провадження № 61-20184св18 Відповідно до ст. 49 ЦК України, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. З безспірних відомостей зазначених в актовому записі про шлюб № 2, суд приходить до висновку, що реєстрація укладення шлюбу 09.08.2019 року мала місце не за місцем проживання наречених в [ADDRESS] , а мала місце в приміщенні Софіївській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, що підтверджено відповідачем 2 Компаніївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у відзиві на позовну заяву. Відповідно і реєстрація укладення шлюбу 09.08.2019 року повинна була б бути здійснена за обов`язкової присутності нареченого [PERSON] та нареченої [PERSON] в приміщенні Софіївської сільської ради Компаніївського району. Оцінюючи пояснення надані учасниками справи суд встановив, що [INFO] наречений [PERSON] та наречена [PERSON] в приміщенні Софіївської сільської ради Компаніївського району були відсутні, що додатково підтверджено поясненнями свідків допитаних в судовому засіданні. З огляду на те, що особиста присутність особи, яка бажає укласти шлюб, підтверджується її підписом як згодою укласти шлюб, то відповідно доведення підписання/не підписання відповідних документів покладається саме на позивача, який стверджує про відсутність та не підписання актового запису, на загальних підставах. Відповідно до положень статті 110 ЦПК України висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. З висновку судово-почеркознавчої експертизи від 08.05.2023 року № 1215/23-27 вбачається, що підписи від імені [PERSON] в актовому запису про шлюб № 2 від 09.08.2019 року, складеному Виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області про укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які містяться у колонці «Наречений» у рядку «11. Підписи осіб, які зареєстрували шлюб (один підпис) та у рядку «13. Для відміток (два підписи), виконані не самим [PERSON] , а іншою особою. Ці підписи виконані з наслідуванням скорописного почерку [PERSON] (не виключаючи природної схожості досліджуваних почерків). Допитаний в підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника відповідача адвоката Созінової Г.І., провідний судовий експерт КВ КНДІСЕ Петров Сергій Вікторович пояснив, що проведення судової почеркознавчої експертизи було здійснено ним на підставі ухвали суду про її призначення та надання в його розпорядження зразків підписів померлої особи. Кількість наданих зразків за період з 1984 по 2015 рік надавали можливість при їх дослідженні встановити ознаки однієї людини (виконавця рукописного тексту) якій вони належали і в яких ступінь виробленості змінювалась в сторону погіршення тому що людина старіла. За поясненнями експерта якщо померлий в 2015 році писав вже погано, то в 2019 році він міг писати тільки гірше. В досліджуваному документі (актовий запис) ступінь виробленості рухів був набагато вищий, ніж в останніх підписах померлого за 2015 рік, у яких була низька нижче середньої координація рухів. Особа, яка вчиняла підписи на досліджуваному документі (актовому записі) навіть не підробляла підпис померлої особи, оскільки не могла так розписатись, а тому зробила підпис так, як їй було легше, а саме написала його прізвище. Відповідаючи на питання учасників справи експерт пояснив, що йому не потрібні були додаткові зразки підписів померлої особи, оскільки з віком особа не може писати краще, а навпаки гірше. Вказав, що підписи на актовому записі, які були зроблені від імені померлого, вчинені більш молодою особою (приблизний вік від 45 до 55 років), оскільки померлий у своєму віці вже не міг так розписуватися. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи

Outcome: approved