Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 08.08.2019 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №566; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 08.08.2019 перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини припинені в серпні 2023 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, кожен з них має окремий бюджет, відповідач живе своїм життям, ні в чому не надає допомоги позивачці, виявляв стійке небажання виконувати свої обов`язки чоловіка та батька дочки, через свій нестримний та агресивний характер відповідач створював нестерпні умови для спільного проживання, оскільки вважав за можливе ображати, принижувати її, висловлюватися нецензурно у присутності дитини. Крім того, відповідач ніколи не цікавився життям їх дочки, не займався її вихованням, на даний час не спілкується з дочкою, подарунків не дарить, грошей на її утримання не дає. Дочка проживає з нею, знаходиться на її утриманні, їй одній дуже важко без допомоги відповідача утримувати спільну дочку в умовах війни та економічного стану в країні, отже, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому шлюб необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки. Ухвалою судді від 25.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не надавав. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, повторну неявку у судове засідання, відсутність відзиву на позов та відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення, постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 08.08.2019 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №566. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.07.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.14). Станом на 18.03.2024 малолітня [PERSON] зареєстрована разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,9,13). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, наявність у сторін різних характерів та поглядів на сімейне життя. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України. Відповідачем не надано жодних відомостей щодо незадовільного стану його здоров'я, наявності хронічних захворювань, інвалідності, наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин, що могли би вплинути на розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання малолітньої доньки. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а тому задовольняє їх в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України,\~а саме,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~в зв`язку\~із задоволення\~позову в\~повному обсязі\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню витрати\~по сплаті\~судового збору\~за вимогу\~про розірвання\~шлюбу в\~розмірі 1211,20\~грн,\~та враховуючи\~те,\~що позивач\~при зверненні\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~аліментів звільнена\~від оплати\~судового збору\~на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved