Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі судового наказу Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2019 по справі №308/11223/18 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з «в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною неповноліття» на «в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття». Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі. За час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Донька проживає разом із позивачкою за адресою [ADDRESS] . 23.04.2019 згідно з судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/11223/18 вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на день подачі позову сума аліментів складає 1\~598,00 грн. На думку позивачки вказана сума аліментів не здатна забезпечити покриття поточних основоположних життєвих потреб утримання спільної доньки. Зазначає, що на теперішній час її матеріальний стан змінився в гіршу сторону. Донька навчається в старших класах (10 клас), а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Також зросли витрати на утримання доньки у зв`язку із зростанням цін на продукти, одяг, комунальні послуги тощо. Також вказала, що утримувати доньку позивачці допомагала її мама [PERSON] , 1954 р.н., яка проживає разом з нею. Однак нещодавно матір позивачки досягла пенсійного віку і тепер позивачка допомагає своїй матері. Відмітила, що у відповідача змінилося матеріальне становище та обсяг доходів у кращу сторону, він офіційно працевлаштований у в/ч [NUMBER] , інших дітей не має і не утримує, матеріально забезпечений і спроможний в більшій мірі утримувати спільну доньку. В зв`язку з вищенаведеним просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду та встановлено відповідачу строк для подання відзиву. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не подав. 05.06.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно із\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 12 березня 2008. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою відділом реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2019 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 03.10.2018. За змістом\~ст. 51 Конституції України\~дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на визначену стягувачем грошову суму та навпаки). Як встановлено судом грошових коштів, які сплачує відповідач згідно судового наказу від 23.04.2019 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини не вистачає для забезпечення необхідних потреб дитини, яка проживає разом з позивачкою. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у визначеному нею розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до\~статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом від 23.04.2019. та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини 6\~статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved