Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 березня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 березня 2009 року уклала шлюб з\~відповідачем,\~від даного\~шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки зіпсувались, але вони намагались зберегти сім`ю заради сина. Після повномасштабного вторгнення сподівання на покращення стосунків не виправдалося, фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2021 року. Син після розірвання шлюбу залишиться жити з позивачем. Відсутність згоди відповідача на оформлення розірвання шлюбу та наявність неповнолітнього сина змусили позивача звернутись до суду. Ухвалою суду від 18 березня 2024 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій зазначила про відсутність перешкод, передбачених ч.2 ст. 110 СК України для розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та зазначив, що позивач прийняла остаточне рішення про розірвання шлюбу, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини, позивач подала заяву про відсутність визначених ч.2 ст. 110 СК України перешкод для вирішення справи судом. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 13 березня 2009 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 224, про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13 березня 2009 року. [INFO] у\~сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 червня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Позивач зазначає, що вони припинили шлюбні відносини з вересня 2021 року, мешкають окремо, неповнолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України,\~позов\~про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що основною засадою шлюбу є його добровільність, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - шлюб, не може мати місце продовження перебування у такому союзі. Враховуючи також бажання та право одного з подружжя розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене право такої особи та насильно змушено її перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ Судом встановлено, що сторонам не вдалося створити міцну сім`ю, сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально,\~поновлення шлюбних відносин неможливе, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх сина, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем в розрахунку суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи зазначено, що витрати на сплату судового збору 968,96 грн, 2500 грн - витрати на професійну допомогу. Представником суду разом з позовною заявою надано копію договору про надання правничої допомоги №20-01/22 від 20.01.2022 укладеного між АО «ЛЕКС ФОРС» в особі керуючого партнера Сікачова С.Ю. та позивачем [PERSON] відповідно до умов якого за підготовку, подачу позовної заяви про розірвання шлюбу гонорар становить 2500 грн. Згідно з платіжним дорученням №6951153502 від 24.01.2022 [PERSON] сплачено 2500 грн АО «ЛЕКС ФОРС». Відповідачем не подано до суду будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 968,96 грн та витрати на правничу допомогу - 2500 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved