Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом за правом представлення в цілому на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] помер його прадід [PERSON] , якому належало вищевказане майно. Його дружина [PERSON] померла раніше, а саме [INFO] , тому він вступив в управління спадковим майном останньої. Після сметі [PERSON] його дочка (його баба) [PERSON] вступила в правління спадковим майном. Крім неї, спадкоємцем по закону першої черги також був син померлого [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті в управління спадковим майном вступила [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після сметі свого батька [PERSON] та свого брата [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Беручи до уваги те, що його мати [PERSON] померла [INFO] , тобто швидше своєї матері, він 05.12.2022 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом за правом представлення. Крім нього, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є син [PERSON] 08.03.2024 року між ним та [PERSON] був укладений договір про поділ спадщини, відповідно до якого йому відійшло вищевказане спадкоме майно. Однак в нотаріальному порядку йому було відмовлено в оформленні спадщини в порядку спадкування за законом за правом представлення, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на належне йому спадкове майно майно. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом за правом представлення в цілому на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , після смерті баби [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак 15.04.2024 року на адресу суду надіслав заяву (а.с. 50), в якій просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечив щодо прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак 04.06.2024 року через канцелярію суду подав заяву (ас. 76), в якій позов визнав та просив його задовольнити. Вказав, що жодних претензій до [PERSON] не має. Просив справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до довідки Будзинського старостинського округу № 1 Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 159 від 08.02.2024 року (а.с. 23) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON] (прадід позивача), який помер [INFO] , був побудований до 1992 року та станом на 2006 рік мав адресу: [ADDRESS] . При впорядкуванні нумерації будинків на вищевказаній вулиці, житловому будинку, що належав [PERSON] присвоєно номер 9Б. На даний час поштова адреса житлового будинку, що належав [PERSON] : [ADDRESS] . Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 22.02.2024 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1950 року по 2000 рік (а.с. 24-28, 29-34). Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 79287 від 08.02.2024 року по [ADDRESS] згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності не зареєстровано. До складу майна за вказаною адресою входить: житловий будинок, літня кухня, курник, стайня, стодола, вбиральня, криниця, огорожа. Опис майна складено на день останньої інвентаризації станом на 20.04.2006 року (а.с. 22). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] (прадід позивача) належало майно двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Баба позивача [PERSON] народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). [PERSON] (баба позивача) одружилася з [PERSON] та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 13). [INFO] у [PERSON] (баба позивача) та [PERSON] народилася дочка [PERSON] (мати позивача). [PERSON] (мати позивача) 31.08.1991 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцта про укладення шлюбу (а.с. 16) та [INFO] у них народився син [PERSON] (позивач), що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON] (прабаба позивача), [INFO] помер [PERSON] (прадід позивача), [INFO] помер [PERSON] (син [PERSON] та [PERSON] ), [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), [INFO] померла [PERSON] (баба позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 9, 8, 10а, 17, 14). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (прадід позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до довідки Будзинського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 181 від 07.03.2023 року (а.с. 10) [PERSON] (прабабуся позивача) була постійною жителькою с. Суходіл Тлумацького району Івано-Франківської області. Після її сметі в управління спадковим майном вступив чоловік [PERSON] (прадід позивача), який проводив похорон померлої дружини, проживали разом і вели спільне господарство. На день серті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживали: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] [PERSON] (бабуся позивача) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, яка проводила похорон померлого, що підтверджується довідкою Будзинської ільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 55/2-16 від 12.12.2001 року (а.с. 22а). Згідно довідки Будзинської сільської ради народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області № 55/2-16 від 12.12.2001 року (а.с. 11) [PERSON] (бабуся позивача) є спадкоємцем земельного сертифікату померлого брата [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] був постійним жителем с. Суходіл Тлумацького району івано-Франківської області. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном увійшла його сестра [PERSON] , яка проводила похорон померлого. В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] (бабуся позивача) спадщину за законом за правом представлення прийняв онук [PERSON] (позивач), оскільки його мати [PERSON] померла ще [INFO] (а.с. 17), тобто ще до моменту відкриття спадщини, звернувшись в шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 20). Також спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] (відповідач), подавши в шестимісячний термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 18). \~ \~ \~ \~08.03.2024 року [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) уклали договір про поділ спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесюком П.В., зареєстрований в реєстрі за № 1635 (а.с. 35), відповідно до якого спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] (бабуся позивача), переходить відповідно: - [PERSON] (позивач) житловий будинок за [ADDRESS] ; 1/4 частка квартири за [ADDRESS] ; - [PERSON] (відповідач) земельна ділянка площею 0,9027 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в урочищі «За селом» Будзинської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (державний акт ЯМ № 674041); право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності СС «Червона калина» розміром 29,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (Свідоцтво про право на спадщину за законом). 11.03.2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюк П.В. було видано [PERSON] (позивач), як спадкоємцю [PERSON] (бабуся позивача), свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 37) на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Дані відомості також підтверджуються Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76152895 від 11.03.2024 року (а.с. 38) та Витягом з Державного реєстру прав № 369241081 від 11.03.2024 року (а.с. 39). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлої бабусі [PERSON] . Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом за правом представлення на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не пред`явив документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок. Крім того, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок відсутня, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лесюком П.В. № 147/02-31 від 11.03.2024 року (а.с. 40). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved