Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.01.2022 № 296692-КС-001 в розмірі 97 172,27 грн., з яких: 40 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 53 388,72 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 3 783,55 грн. - прострочені платежі за комісією. Вимоги обґрунтовано тим, що 29.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 296692-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 29.01.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 296692-КС-001 про надання кредиту. 29.01.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 296692-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4339 на номер телефону 380 (98) 765-29-07, котрий Боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.86670555 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. Також, 31.01.2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 296692-КС-001 про надання Кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 750,00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 296692- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 296692-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 296692-КС-001 на загальну суму 7 330,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за Договором № 296692-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 97 172,27 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 40 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 53 388,72 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 3 783,55 грн. Відповідач скористалася правом подачі відзиву, в якому вказує, що позовні вимоги позивача у справі в частині стягнення відсотків та комісії є незаконними, безпідставними, такими, що не підтверджуються належними, достовірними, допустимими, достатніми доказами та, внаслідок чого, фактично ґрунтуються на припущеннях. Окрім цього, відповідач частково визнає позовні вимоги. При цьому вважає, що право позивача нараховувати відсотки за користування кредитом за кредитним договором припинилося зі спливом строку дії договору 16.07.2022 року, тому починаючи із зазначеної дати, позивач не мав право нараховувати відсотки за користування кредитом. Тому на думку відповідача, враховуючи фіксовану ставку та строк дії кредиту, з нього може бути стягнуто 36 790,00 грн. відсотків. 07.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, де вказано, що відповідачу було чудово відомо про його обов`язок по сплаті комісії за кредитним договором, оскільки такий обов`язок чітко визначений у кредитному договорів та графіку платежів за Кредитним договором. Відповідач здійснював платежі за Кредитним договором знаючи що вони зокрема будуть розподілятися на погашення комісії, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. З приводу нарахування відсотків, то сторона позивача зазначає, що як вбачається з розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача за Кредитним договором після 16.07.2022 року припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору (після 16.07.2022 року) до дати створення цього розрахунку заборгованості. У першій таблиці вищезазначеного розрахунку заборгованості зазначено, що він виконаний станом на 03.11.2023 року. Зокрема відповідно до вищевикладеного, ТОВ «Бізнес Позика» не продовжувала строк дії Кредитного договору, не нараховувала проценти після закінчення строку дії Кредитного договору, та не просить суд стягнути з Відповідача жодні проценти, які начебто були нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 27.11.2023 відкрито провадження постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 15.02.2024 ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Саламон О.Б. постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 29.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 296692-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 29.01.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 296692-КС-001 про надання кредиту. 29.01.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 296692-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4339 на номер телефону [NUMBER] , котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.86670555 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 31.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 296692-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 750,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 296692-КС-001 [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 296692-КС-001 на загальну суму 7 330,00 грн. З договору № 296692-КС-001 від 29.01.2022 вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. На підтвердження факту укладення кредитного договору, банком надано копія кредитного договору від 29.01.2022, розрахунок заборгованості станом на 02.11.2023, копію паспорта споживчого кредиту, копію додаткової угоди. Станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за Договором № 296692-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 97 172,27 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 40 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 53 388,72 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 3 783,55 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з п. 1 Кредитного договору сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.86670555 процентів за кожен день користування Кредитом. Комісія за надання Кредиту становить 5250,00 грн. Термін дії Кредитного договору до 16.07.2022 року. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору (в якому передбачено здійснення Відповідачем платежів по сплаті тіла кредиту, процентів за користування кредиту та комісії за надання кредиту). Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором, з якого вбачається що, відповідач сплачував платежі по Кредитному договору з порушенням встановленого сторонами графіку платежів, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка в розмірі 0.86670555 % процентів нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що чітко передбачено. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 296692-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти з порушенням встановленого у пункті 3 Кредитного договору графіку платежів, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що: «у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, спростувати розрахунок боргу за кредитом можливо лише в призмі оцінки доводів сторони, яка заперечує такий розрахунок. Також, за змістом постанови Верховного Суду від 16.09.2020 по справі №200/5647/18: Розрахунок заборгованості також є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином, при цьому був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. При цьому відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у розмірі 97 172,27 грн., з яких: 40 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 53 388,72 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 3 783,55 грн. - прострочені платежі за комісією. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 147,20 грн.

Outcome: approved