Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11187517000, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою 13,5% річних строком до 27.07.2014. Згодом, 17.02.2009 сторони уклали Додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою було продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 23.07.2024 та визначено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом та процентами щомісяця до 17 числа шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 310 доларів США. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, станом на 13.08.2015 в неї утворилася заборгованість перед банком в розмірі 21413,89 доларів США та 11511,76 грн., з яких: 19684,26 доларів США тіло кредиту; 1729,63 доларів США проценти; 3864,34 грн. пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту; 7647,42 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів. У зв`язку із наявною заборгованістю, ПАТ «УкрСиббанк» у 2015 році звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вказаної заборгованості та в результаті розгляду справи рішенням суду було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Постановою Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020 рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2018 було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19426,70 доларів США та пеню у розмірі 10514,99 грн.; стягнуто судовий збір у розмірі 8285,45 грн. Крім того, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020 було задоволено заяву [PERSON] про заміну АТ «УкрСиббанк» на правонаступника [PERSON] . Тому позивач, як новий кредитор у поданій позовній заяві просить стягнути з відповідача 3% річних від суми боргу за період прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у розмірі 1748,40 грн., виходячи з того, що згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора. Їхня суть полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Вважає, що станом на 2020 рік відповідач [PERSON] повинна сплатити йому 3% річних від суми основного боргу за трирічний період прострочення виконання грошового зобов`язання, рахуючи три роки в межах строку позовної давності, що передують до дня звернення з даним позовом до суду (19426,70 доларів США х 3% х 3 роки = 1748,40 доларів США. Ухвалою судді від 04.12.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За вх. № 27057 від 31.12.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому не було зазначено позиції стосовно пред`явленого до неї позивачем позову про стягнення 3% річних. Станом на 31.05.2024 додаткових пояснень чи відзиву по суті заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов не підлягає до задоволення з наступник підстав. Як встановлено судом, звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначає, що 24.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11187517000, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою 13,5% річних строком до 27.07.2014. Згодом, 17.02.2009 сторони уклали Додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою було продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 23.07.2024 та визначено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом та процентами щомісяця до 17 числа шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 310 доларів США. Вказаний факт був досліджений та підтверджений Уманським міськрайонним судом Черкаської області при ухваленні рішення від 27.03.2018 у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення вказаної заборгованості за кредитним договором №11187517000, та у свою чергу підтверджений Постановою Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020, винесеною у справі при перегляді рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2018. Тобто, в даному випадку не підлягає дослідженню та встановленню факт укладення кредитного договору №11187517000, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 24.07.2007, адже, відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, цією ж Постановою Черкаського апеляційного суду було задоволено заяву [PERSON] про заміну АТ «УкрСиббанк» на правонаступника [PERSON] . Тобто, як вбачається із зазначеного вище, між позивачем та відповідачем виникли зобов`язально договірні відносини. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора. Їхня суть полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Тому, він вважає, що станом на 2020 рік відповідач [PERSON] повинна сплатити йому 3% річних від суми основного боргу за трирічний період прострочення виконання грошового зобов`язання, рахуючи три роки в межах строку позовної давності , що передують до дня звернення з даним позовом до суду (19426,70 доларів США х 3% х 3 роки = 1748,40 доларів США. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до правил ч.2\~ст.625 ЦК України,\~\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахування встановленого індексу інфляції\~\~за весь період прострочення, а також три\~\~проценти річних від простроченої\~\~суми, якщо інший розмір процентів, встановлений договором або законом. Як встановлено судом, кредитним\~\~договором, що був укладений 24.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , при його підписанні було визначено 13,5% річних за користування кредитом. Така ж позиція викладена Колегією суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області\~\~ у рішенні від 05.07.2012 у справі № 712/2-4144/2010. З урахуванням вище викладеного, суд не вбачає підстав для покладення\~\~обов`язку на боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання по кредитному\~\~договору, сплатити три\~\~проценти річних від простроченої\~\~суми, оскільки\~\~зазначеним\~\~договором\~\~встановлений розмір процентів за користування кредитними коштами - 13,5%, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed