Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , який 07 січня 2012 року рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області був розірваний. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. В 2020 році донька на контрактній основі вступила до Університету імені Альфреда Нобеля за спеціальністю HR-менеджмент та коучинг, де навчається по даний час, що підтверджується Договором про надання освітніх послуг №927/20 від 27.08.2020 року, а також довідкою від 30.01.2024 року. Згідно Договору про надання платних освітніх послуг №927/20 вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 103 740,00 грн. На підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2012 року з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері [PERSON] до повноліття дитини, починаючи з 22 лютого 2012 року. На даний час відповідач, являючись батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає, мотивуючи тим, що в нього є неповнолітній син від іншого шлюбу. На підставі викладеного, прохає стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 04.04.2024р. та до дня закінчення навчання в Університеті імені Альфреда Нобеля або до 23-річного віку (в залежності від того, яка подія настане раніше. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає, вказав, що завжди піклувався про свою доньку, за другий та третій курс навчання в університеті доньки за домовленістю із позивачкою оплатив 50% вартості навчання, про суму до сплати за 2024 рік позивачка його не повідомляла та він не відмовляється від сплати половини вказаної суми; також він постійно допомагає своїй доньці грошовими коштами; крім того, він з 10.07.2023 року не працює та має хворобу - сахарний діабет; судові витрати просить покласти на позивачку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 08.07.2003р. (а.с. 10). Згідно довідки Вищого навчального закладу "Університет імені Альфреда Нобеля" від 30.01.2024 року №32, [PERSON] навчається в Університеті імені Альфреда Нобеля на 4 курсі денної форми навчання за спеціальністю "Менеджмент" на контрактній основі, наказ про зарахування №74-01-У від 07.09.2020р., термін навчання на освітньому ступені "Бакалавр" до 30.06.2024 року, стипендія не нараховується (а.с.22). Згідно договору про надання освітніх послуг №927/20 від 27.08.2020 року вартість освітньої послуги за перший рік навчання становить 22 228.00 грн. (а.с.14-17), плата за навчання на другому курсі становить 23 339.00 грн.(а.с.19), плата за навчання на третьому курсі становить 25 673.00 грн.(а.с.20), плата за навчання на четвертому курсі становить 32 500.00 грн.(а.с.21). Відповідно до наказу ТОВ "Глобинський маслосирзавод" №83 від 10.07.2023 року [PERSON] з 10.07.2023 року звільнено з посади начальника сировинного відділу згідно ст.38 КЗпП України, за власним бажанням (а.с.67-68). Згідно квитанцій №64 від 25.01.2022 року та №8 від 11.01.2023 року, [PERSON] здійснено оплату за навчання студента Залімської в розмірі 11 724. 00 грн. та 12 833.00 грн (а.с.69 -70). Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5309 від 04.10.2023 та Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №697 від 21.02.2024, відповідач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 18.09.2023 по 04.10.2023 та з 05.02.2024 по 21.02.2024 з діагнозом: енцефалопатія, прогресуюча з вираженим екстрапірамідним синдромом, вираженим лікворно-гіпертензійним синдромом зі стійкою цефалгією, вираженим вестибуло-атактичним синдромом, помірним лівобічним геміпарезом, синдромом вегетативної дисфункції, симпато-адреналовими кризами (частота 2 на тиждень), помірним зниженням когнітивних функцій, внаслідок перенесених ВЧМТ, симптоматична епілепсія, цукровий діабет 2 тип, середньої тяжкості (а.с.73-76). Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач заперечує проти стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на те, що він постійно допомагає доньці матеріально та оплатив 50% вартості навчання доньки за другий та третій курс навчання в університеті, про що додає квитанції, однак інших доказів матеріальної допомоги відповідач не надає. Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що він звільнився з роботи через цукровий діабет та на підтвердження свого стану здоров`я надав медичні виписки. Разом з тим, позивачем на надано суду доказів наявності будь-яких інших витрат у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки, крім витрат на оплату навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, враховуючи стан здоров`я відповідача, відсутність доказів наявності в останнього доходів, а також доведення необхідності витрат на оплату навчання та самостійну часткову оплату відповідачем навчання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліментів в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років та за умови, що вона буде продовжувати навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини відповідатиме потребам повнолітньої дитини на навчання та при цьому не порушить права відповідача, оскільки він може надавати допомогу дитині у такому розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial