Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

08.02.2024 року до суду звернулась [PERSON] , в особі свого представника із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якій просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.12.2020 року у справі №465/580/20 та стягувати з [PERSON] аліменти на двох дітей у розмір 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 12.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2902. Згідно Рішення Франківського районного суду м. Львова від 09.02.2018 року справа №465/3560/17 шлюб було розірвано, а прізвище позивача змінено на дівоче [PERSON] . Від шлюбу із відповідачем у сторін народився син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Діти постійно проживають з позивачем і знаходяться на повному її утриманню, позивач забезпечує всім необхідним, харчуванням, одягом додатковим навчанням та дозвіллям. Відповідач проходить військову службу в Збройних силах України, ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.12.2020 року у справі №465/580/20 вирішено стягнути Відповідача на користь Позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи стягнення з 31.01.2020 року до досягнення повноліття. Суми, що була призначена відповідачу для сплати аліментів не вистачає для того, щоб забезпечити дітям комфортне життя та побут. Також регулярно [PERSON] зазначену суму не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів. Позивач неодноразово зверталась до [PERSON] аби в досудовому порядку домовитися про більшу фінансову допомогу для утримання спільних дітей, проте відповідач на прохання позивача і доводи жодним чином не реагував. Позивач здійснює оплату за харчування дітей, одяг, навчання, спортивні гуртки, лікування, ці витрати потребують значно більших коштів ніж 2000,00 грн. на місяць. Жодних перешкод для спілкування дітей з їхнім батьком позивач не чинить. На харчування дітей витрачається значно більше, ніж призначена сума для сплати аліментів в розмірі 2000,00 грн. на двох дітей. З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зріс. Доходів позивача не вистачає. У зв`язку з вище викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 26.03.2024 року звільнено від сплати судового збору позивача [PERSON] по цивільній справі №465/998/24. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Розглядати справу визначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також вказано, що позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09.02.2018 року у справі №465/3560/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.09.2013 року та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.07.2015 року. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.12.2020 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ) аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду, тобто з 31.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) грн. 80 коп. Позивач зазначає, що малолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні, відповідач допомоги в утриманні дітей не надає, сума, що була призначена відповідачу за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.12.2020 року для сплати аліментів не вистачає для того, щоб забезпечити дітям комфортне життя та побут. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні було встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом із матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Згідно п.23Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15.05.2006\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно дост.141\~ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved