Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ФОРТ-1А», в особі представника Чеченко К.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1137496 від 06.09.2023 року, (далі позивач, ОСББ «ФОРТ-1А»), звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2) на користь ОСББ «ФОРТ1А» заборгованість по внескам на витрати на управління багатоквартирним будинком у розмірі 12083 грн. 28 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Управління і утримання будинку та прибудинкової території за даною адресою здійснює ОСББ «ФОРТ1А», яке створене 26.07.2016 року. 27.09.2018 року загальними зборами співвласників ОСББ «ФОРТ1А» було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6, 00 грн., за 1 кв. м. загальної площі для 1 9 х поверхів. Зокрема, відповідачі по справі з 01.05.2019 року не виконують передбачений статутом об`єднання обов`язок по сплаті внеску на витрати на утримання багатоквартирного будинку, а тому у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 12083 грн. 28 коп. Ухвалою суду від 14.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.33). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] , скориставшись своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позовну заяву та заяв по суті справи, надали їх суду, в яких просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема зазначивши, що не підписували угоду про спільне володіння та пайову участь в утриманні будинку і прибудинкової території даного будинку. Погодились, що кошти на утримання будинку та прибудинкової території необхідно сплачувати, але важливо знати за що платити та куди саме йдуть кошти з цих платежів. Натомість, надано розрахунок витрат на управління, утримання будинку та прибудинкової території. Яким чином проводиться розподіл витрат останнім не відомо. Стосовно рішень загальних зборів ОСББ «ФОРТ-1А», їм невідомо чи проводилися збори, так як ніяких повідомлень про їх проведення не здійснювалося, рішення зборів не оприлюднювалося, з письмовим опитуванням до них ніхто не звертався. А отже, на їх думку позов є необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню, з підстав вказаних у відзиві та заявах по суті справи (а.с.54-61, 91-97, 114-117). 22.01.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання наполягала на задоволенні позовних вимог. Зазначила, що відповідачі, як співвласники багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зобов`язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому, представником позивача було уточнено період заборгованості та надано суду розрахунок заборгованості за період з 01.09.2020 року по 31.08.2023 року (а.с.118). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. п. 5, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько - побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно - технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, пунктом першим частини 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання його у житловому приміщенні. Так, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц, 25.06.2020 у справі № 520/16591/16-ц сформульовано правову позицію, про те, що факт відсутності реєстрації особи в квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна № 342763576 від 14.08.2023 року (а.с.19). Управління і утримання будинку та прибудинкової території за даною адресою здійснює ОСББ «ФОРТ1А», яке створене 26.07.2016 року (а.с.11). 27.09.2018 року загальними зборами співвласників ОСББ «ФОРТ1А» було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6, 00 грн., за 1 кв. м. загальної площі для 1 9 х поверхів (а.с.12). Зокрема, відповідачі з 01.09.2020 року не виконують передбачений статутом об`єднання обов`язок по сплаті внеску на витрати на утримання багатоквартирного будинку, а тому у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 12083 грн. 28 коп. (а.с.118). 27 вересня 2018 року загальними зборами співвласників ОСББ «ФОРТ1А» було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6, 00 грн., за 1 кв. м. загальної площі для 1 9 х поверхів. 15 грудня 2018 року загальними зборами ОСББ «ФОРТ1А» (протокол № 5 2 загальних зборів співвласників від 15.12.2018 року) було встановлено граничну дату сплати на витрати на управління багатоповерховим будинком «ФОРТ1А» 25 числа місяця, наступного за звітним, затверджено, що всі платежі покривають рахунки по порядку виставлення (а.с.13-14). 22 грудня 2019 року загальними зборами співвласників ОСББ «ФОРТ1А» (протокол № 2 загальних зборів співвласників від 22.12.2019 року) було встановлено внесок на управління на поточні потреби ОСББ «ФОРТ1А» у розмірі 6, 00 грн., за 1 кв. м., загальної площі для 2 9 поверхів та додатково на формування резервного фонду на енергоефективність 2, 00 грн. Всього, 8,00 грн., 5, 80 грн., за 1 кв. м., загальної площі для 1 х поверхів першого, другого та третього під`їздів та додатково на формування резервного фонду на енергоефективність 2,00 грн. Всього 7, 80 грн. (а.с.15-16). Так, відповідачі по справі з 01 вересня 2020 року не виконують у повному обсязі передбачений статутом об`єднання обов`язок по сплаті внеску на витрати на утримання багатоквартирного будинку, а тому утворилась заборгованість у загальному розмірі 12083 грн. 28 коп. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Вищевказані рішення загальних зборів ОСББ «ФОРТ1А» є чинними, ніким не оспореними та не скасованими. Відповідно до вимог пункту 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за управління, утримання будинку та прибудинкової території вбачається, що відповідачі не сплачували у повному обсязі внески на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 31 серпня 2023 року утворилась заборгованість перед ОСББ «ФОРТ1А» у розмірі 12083 грн. 28 коп. Вказаний борг нарахований, виходячи із загальної площі квартири та відповідно до рішень загальних зборів ОСББ «ФОРТ1А» (а.с.118). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у статті 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості зі сплати внесків по управлінню, утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 12083 грн. 28 коп. Відповідачі не виконали обов`язок зі сплати ОСББ «ФОРТ1А» внеску на витрати на управління багатоквартирним будинком у період з 01.09.2020 року по 31.08.2023 року, чим порушили право ОСББ «ФОРТ1А» на отримання зазначеного внеску. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При зверненні до суду представник позивача надав належні докази понесених його довірителем витрат на професійну правничу (правову) допомогу. За таких обставин, суд вважає, що представником позивача надані належні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. (а саме по 1000 грн. 00 коп., з кожного відповідача), які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечать принципу розподілу таких витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору, у зв`язку зі зверненням із позовом до суду, в розмірі 2684 грн. 00 коп., а саме по 1342 грн. 00 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved