Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

08.05.2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що 12.11.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501390191. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк належним чином свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 331147,36 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №501390191 у розмірі 331147,36 грн. та суму сплаченого судового збору. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Заяви та клопотання сторін. Представник позивача надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.05.2024 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі„ розумності строку". З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на\~підставі наданих\~матеріалів встановлено,\~що 12.11.2021\~між [PERSON] \~та АТ\~«Альфа Банк»\~було підписано\~оферта на\~укладення угоди\~про надання\~споживчого кредиту.Угода укладена шляхом акцептування банком оферти позичальника № 501390191 від 12.11.2021 року, якою він запропонував укласти угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. У вказаній оферті зазначені умови споживчого кредиту: сума кредиту становить 205 000,00 грн., процентна ставка 40,00%, тип ставки\~фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Строк кредиту\~60 місяців. Згідно з п. 1 розділу І оферти дата повернення кредиту 12.11.2026 року. Крім того, позичальник в оферті просив направити акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501390191 на зазначену ним в оферті електронну адресу. Підписанням електронним підписом цієї оферти [PERSON] засвідчив отримання всієї інформації про умови кредитування. В свою чергу банк прийняв пропозицію на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501390191 від 12.11.2021 року на визначених офертою умовах. Згідно з інформації, викладеній в акцепті, угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання кредиту відповідно до умов угоди та договору. Угода направлена/надана позичальнику у спосіб, обраний останнім у оферті на укладення цієї угоди. Відповідно до даних паспорту споживчого кредиту, крім умов, визначених офертою, у розділі 1 вказана реальна річна процентна ставка у розмірі 48,24%. Розділом 5 встановлений порядок повернення кредиту, а саме\~кредит повертається згідно з графіком платежів до 12 числа кожного місяця з дати набрання кредиту до повного погашення кредиту по 7944,09 грн., загальна кількість платежів\~60. Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів\~100 грн.; за кожне прострочення платежу, що триває 5 днів та більше\~300 грн. (розділ 6). 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Вказане підтверджується витягом з державного реєстру банків, наданим Національним банком України 02 грудня 2022 року щодо АТ «Сенс Банк». Довідкою АТ «Сенс Банк» про ідентифікацію підтверджується, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», ідентифікований банком. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №501390191 загальна сума заборгованості станом на 21.09.2023 року становить 331 147,36 грн. , з яких: 201 555,42 грн. заборгованість по тілу кредиту, 129 591,94 грн. заборгованість по відсотках. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Зі\~ст.1050 ЦК України\~вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Положеннями ст.610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до Закону України «Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні\~довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності зі\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved