Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 20 896 гривень 15 копійок. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 грудня 2021 року за участю автомобілів «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) в с. Петриківка Солонянського району Дніпропетровської області, в результаті якої було завдано механічних пошкоджень транспортному засобу «Skoda». Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року відповідача визнано винуватим в скоєнні ДТП. На дату скоєння пригоди транспортний засіб «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а заподіяна відповідачем шкода не була відшкодована потерпілій особі. Тому, 18 лютого 2022 року потерпіла особа пошкодженого автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] повідомив МТСБУ про подію та в подальшому [PERSON] звернувся із заявою про відшкодування шкоди. Оскільки [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі наказу від 07 червня 2022 року виплатило на користь потерпілого на відшкодування спричинених збитків в результаті ДТП 19 386 гривень 15 копійок, внаслідок чого у них виникло право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, яке просили стягнути з відповідача. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача 1\~510 гривень 00 копійок послуг щодо встановлення розміру збитку та збір документів. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 29), у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, згідно якого просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 30-32). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.28), в судове засідання не з`явився, відзив на позов суду не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Ухвалою від 30 травня 2024 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста\~статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що 28 грудня 2021 року о 14 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», номерний знак [NUMBER] , в с. Петриківка по вул. Садовій на перехресті з вул. Центральна перед початком руху назад не переконався в тому, що це було безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , тим самим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що призвело\~до дорожньо-транспортної\~пригоди,\~в результаті\~якої автомобілі\~отримали механічні\~ушкодження (а.с.6). Таким чином постановою суду, яка не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 15 лютого 2022 року, було встановлено вину [PERSON] у скоєнні ДТП 28 грудня 2021 року. Під час розгляду справи було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] , а також особи, яка керувала вказаним транспортним засобом в момент ДТП не була застрахована (а.с.17). В той же час цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] ,була застрахована згідно полісу №АТ 526071 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ «СГ «ТАС» (приватне) зі строком дії з 05 червня 2021 року по 04 червня 2022 року (а.с.11 зворот). Згідно Довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 06 червня 2022 року (а.с.11 зворот) розмір збитків, заподіяних автомобілю «Skoda», номерний знак [NUMBER] , в результаті ДТП становить 19 386 гривень 15 копійок. [INFO] [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про ДТП відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.7), та в подальшому [PERSON] звернувся із заявою про виплату спричиненої пошкодженням автомобіля шкоди відповідно до ст.35, пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.9), оскільки водій автомобіля «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] ,не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно наказу № 3/4436 від 07 червня 2022 року Моторне (транспортне) страхове бюро України платіжною інструкцією № 883702 від 07 червня 2022 року перерахувало на рахунок [PERSON] , 19 386 гривень 15 копійок на відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди (а.с.11-12), про що в письмовій формі було повідомлено відповідача та запропоновано компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України понесені ним витрати (а.с.16). Суд вважає, що спірні правовідносини регулюються ст. ст. 1166, 1187,1188 ЦК України відповідно до яких, майнова шкода,\~завдана неправомірними\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 1)\~шкода,\~завдана одній\~особі з\~вини іншої\~особи,\~відшкодовується винною\~особою; 2)\~за наявності\~вини лише\~особи,\~якій завдано\~шкоди,\~вона їй\~не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З системного\~аналізу наведених\~норм права\~можна зробити\~висновок,\~що обов`язок\~такого відшкодування\~покладається на\~особу,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Вказані положення ЦК України кореспондуються з п.11 постанови ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно яких з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Оскільки [PERSON] було визнано винуватим у скоєнні ДТП, тому саме він повинен відповідати за завдану шкоду. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що наказ № 3/4436 від 07 червня 2022 року було прийнято на підставі довідки № 1 від 06 червня 2022 року (а.с.11 зворот), згідно якої відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] застрахована не була, що також підтверджується зазначеною довідкою (а.с.11 зворот). Згідно п.38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень ч.1 ст.1191 ЦК України, Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування шкоди, завданої іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У зв`язку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого майна, а також у зв`язку з понесеними фактичними затратами на послуги оцінювача, до позивача, який здійснив ці виплати, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на відшкодування виплаченого страхового відшкодування. Оскільки винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду визнано саме відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] ,не застрахувавши свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то вказане свідчить про те, що до позивача переходить право вимоги в порядку регресу на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 386 гривень 15 копійок та витрат на послуги щодо встановлення розміру збитку та збір документів в сумі 1\~510 гривень 00 копійок (а.с.12-13), оскільки Законом передбачено право зворотної вимоги (регресу) саме в межах фактичних затрат, а не лише в межах здійсненого страхового відшкодування, які в добровільному порядку на пропозицію позивача відшкодовані не були. Тому, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними і підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача\~\~в порядку регресу підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування та витрати на послуги щодо встановлення розміру збитку та збір документів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином,\~у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved