Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «CITROEN JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 152\~000 грн. та вартості 1/2 причепа до легкового автомобіля марки КНОТТ моделі 31, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 7000 грн. Позов мотивований такими обставинами. 05 вересня 2009 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, в період якого у них народились двоє дітей: дочки [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 12 липня 2023 року шлюб розірвано. Під час шлюбу сторони набули майно, а саме: автомобіль «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та причіп марки КНОТТ моделі 31, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач без згоди позивача у власних цілях відчужив автомобіль «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . За відповідачем на даний час зареєстрований лише транспортний засіб причіп марки КНОТТ моделі 31, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі зазначеного позивачка має право на грошову компенсацію половини власності спільно нажитого майна, однак відповідач не бажає добровільно вирішити питання його поділу. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Олійник О.В. заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просити їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав про заперечення щодо позовних вимог. Інтереси [PERSON] представляв адвокат Крижанівський О.А., який в судовому засіданні проти позову заперечив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 05 вересня 2009 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.09.2009 Кустовецькою сільською радою Полонського району Хмельницької області. 11 жовтня 2019 року за відповідачем як власником зареєстровано транспортний засіб марки «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчать дані копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 6844. З даних листа щодо надання інформації № 31/22-0-103аз від 03.11.2023, наданого Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Хмельницькій області, вбачається, що за [PERSON] станом на 02.11.2023 зареєстрований транспортний засіб КНОТТ 31, 2015 року випуску, дата видачі свідоцтва про реєстрацію 30.03.2016. 12 липня 2023 року рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області, яке набрало законної сили 15 серпня 2023 року, шлюб між сторонами розірвано, після чого між позивачкою та відповідачем існує спір щодо поділу вище переліченого майна. Відповідно до\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1\~ст.63 СК України). Згідно зі\~ст.68 СК України\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина 1). Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу\~України (ч. 2 ст. 68 СК України). За положеннями ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1). За приписами\~ч.\~1\~ст.\~71\~СК України\~майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи \~спори \~між \~подружжям \~про \~майно,\~ \~необхідно встановлювати\~ обсяг\~ спільно\~ нажитого\~ майна,\~ наявного\~ на\~ час\~ припинення спільного\~ведення господарства,\~ з`ясовувати\~джерело \~і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (пункт 23 зазначеної Постанови). Згідно з п.30 вказаної Постанови рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Верховний суд в Огляді судової практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду виклав позицію, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на\~\~спільне майно (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц). За положеннями ч.2 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги, що зареєстровані за відповідачем 30.03.2016 та 11.10.2019 транспортні засоби, а саме: причіп марки КНОТТ 31, 2015 року випуску та автомобіль марки «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , набуті під час перебування сторін у шлюбі, а відтак відповідно до положень ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому відсутність станом на 02.11.2023 даних в Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Хмельницькій області щодо реєстрації за [PERSON] автомобіля марки «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , свідчить про відчуження відповідачем такого транспортного засобу. Позивачка зазначила, що відповідач відчужив вище вказаний автомобіль, який є спільною сумісною власністю подружжя, без її згоди. [PERSON] не надав доказів того, що здійснював відчуження автомобіля марки «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] зі згоди позивачки, в інтересах сім`ї чи на її потреби. Відтак, на підставі зазначеного ринкова вартість вказаного автомобіля на час розгляду справи має враховуватись при поділі майна сторін. Позивачкою подано до суду звіт № КТЗ-240209/1, наданий ФОП [PERSON] , згідно даних якого середня ринкова вартість автомобіля марки «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 09.02.2024 (на час розгляду справи) становить 304\~000 (триста чотири тисячі) грн. З даних поданого позивачкою звіту № КТЗ-240209/2, наданого тим же ФОП, вбачається, що середня ринкова вартість легкового причепу марки КНОТТ 31, 2015 року, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 09.02.2024 (на час розгляду справи) становить 14\~000 (чотирнадцять тисяч) грн. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували середню ринкову вартість вказаних транспортних засобів на час розгляду справи, надану позивачкою. А тому при поділі спільного сумісного майна сторін суд виходить в наявних у справі доказів, а саме вказаних вище звітів про оцінку транспортних засобів. На підставі зазначеного поділу підлягає наступне майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя: причіп марки КНОТТ 31, 2015 року випуску та автомобіль марки «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на загальну суму 318\~000 (триста вісімнадцять тисяч) грн ( 304\~000 грн+14 000 грн). Оскільки відповідач реалізував автомобіль марки «CITROEN» моделі «JUMPY», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] без згоди позивачки та не в інтересах сім`ї чи на її потреби, [PERSON] має право на компенсацію половини його вартості, що є справедливою сатисфакцією позивачці у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Відтак, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню частина вартості автомобіля марки «CITROEN» моделі «JUMPY», що становить 152\~000 грн (314\~000/2), та частина вартості причепа марки КНОТТ 31, що становить 7000 грн (14\~000/2), а всього - 159\~000 грн., відповідачу є підлягає виділу в натурі транспортний засіб (причіп до легкового автомобіля) марки КНОТТ моделі 31, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . За положеннями ч. 1ст. 133 ЦПК України \~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~п.\~4\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з\~п.1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки для визначення середньої ринкової вартості спірного майна, що було необхідно для розгляду справи, позивачка зверталась до ФОП [PERSON] та понесла витрати на проведення оцінки транспортних засобів в сумі 2000 грн, що підтверджується даними квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 09.02.2024, то такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 3180 грн, що стверджується квитанцією № 0.0.3368978408.1 від 19.12.2023. Однак, враховуючи, що ціна заявленого позивачкою позову ставить вартості спільного майна подружжя, а саме 159\~000 грн, то судовий збір, який підлягав до сплати складав відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 1% ціни позову, а саме 1590 грн, тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі наведеного та

Outcome: approved