Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

22 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний Комфорт» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , де ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючої організацією. З метою забезпечення житлово - комунальними послугами між сторонами 09 серпня 2021 року було укладено договір № Б175/У про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 09 серпня 2021 було укладено договір № Г4/Б-175/О на компенсацію витрат на послуги охорони, 09 серпня 2021 року було укладено договір №Г4/Б-175/ЦО про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, 09 серпня 2021 року було укладено договір № Г4/Б-175/В про надання послуг з централізованого постачання холодної води, 09 серпня 2021 року було укладено договір № Г4/Б-175/Е на компенсацію вартості спожитої електричної енергії. Порушення відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг за період часу з 31.08.2021 року по 31.12.2023 року, які позивач надав відповідачу, обумовило виникнення заборгованості у відповідача у загальному розмірі 34 940,98 грн., яка складається з: суми боргу за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 24 136,51 грн., збитків від інфляції у розмірі 9 112,81 грн., 3% річних у розмірі 1 692,17 грн. На даний час заборгованість не погашена. Враховуючи викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг заборгованість у загальному розмірі 34 940,98 грн., яка складається з суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 24 136,51 грн., збитки від інфляції у розмірі 9 112,81 грн., 3% річних у розмірі 1 692,17 грн., судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2024 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.04.2024 року ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 11.04.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 04.04.2024 року представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків. 15.04.2024 року ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва продовжено розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 09 серпня 2021 року було укладено договір № Г4/Б175/У про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого позивач зобов`язався своєчасно надавати споживачу/відповідачу послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території будинку [ADDRESS] згідно до структури послуг, наведеної у додатку-1 до Договору, а споживач/відповідач зобов`язався своєчасно оплатити ці послуги за узгодженими тарифами та на умовах, передбачених договором. 09 серпня 2021 було укладено договір № Г4/Б-175/О на компенсацію витрат на послуги охорони, відповідно до умов якого для забезпечення потреб споживача в охороні громадського порядку, контролю за прибудинковою територією та для забезпечення дотримання внутрішньо будинкового режиму доступу у приміщення будинку [ADDRESS] та з метою збереження обладнання та майна будинку. 09 серпня 2021 року було укладено договір №Г4/Б-175/ЦО про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого позивач зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах встановлених договором. 09 серпня 2021 року було укладено договір № Г4/Б-175/В про надання послуг з централізованого постачання холодної води, відповідно до умов якого позивач зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання постачання холодної води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах встановлених договором. 09 серпня 2021 року було укладено договір № Г4/Б-175/Е на компенсацію вартості спожитої електричної енергії, відповідно до умов якого позивач зобов`язався забезпечувати споживачеві можливість користуватися належною квартирою за відсутності у споживача договору з ТОВ «Київські енергетичні послуги» на споживання електричної енергії, надає споживачеві згоду та технічну можливість споживати на власні побутові потреби електричну енергію з обсягів електричної енергії, що отримує позивач від ТОВ «Київські енергетичні послуги» на умовах договору з ТОВ «Київські енергетичні послуги», а споживач зобов`язується на умовах цього договору компенсувати вартість спожитої електричної енергії. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що за період з 31 серпня 2021 року до 31 грудня 2023 року відповідач своєчасно не вносить плату за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 24 136,51 грн., заборгованість нарахована щодо квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] , та заборгованість підтверджується представленими підприємством позивача довідками та розрахунками. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», з 12.03.2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». При цьому, в постанові від 21.07.2021 у справі № 752/24896/20 Київський апеляційний суд зазначив, що нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону № 530-IX. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Разом з тим, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року в період воєнного стану нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат - заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період з 31 серпня 2021 року по 31 грудня 2023 року 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає до часткового задоволення. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2091,43 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: детальний опис робіт виконаних адвокатом Бесметрним О.О. на суму 22 000,00 грн та акт надання послуг № 49 від 01.02.2024 року. Правовий статус [PERSON] , як адвоката, підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №6303/10 від 08.12.2017 року, а повноваження процесуального представника - ордером серії AІ №1343325 від 31.01.2023. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Позивач просив стягнути з відповідача витати на правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial