Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши, мотивує вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 01.10.2016 року. Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль, який є спільною сумісною власністю сторін. Під час досудового врегулювання спору відповідач зазначав, що бажає, щоб при поділі автомобіля йому безпосередньо залишився транспортний засіб, але сплатити грошову компенсацію вартості частини автомобіля добровільно відмовляється. Вбачає підстави для виплати відповідачу грошової компенсації вартості половини автомобіля, ціна якого визначена на підставі наявного в матеріалах справи звіту про визначення вартості майна. Просить здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля марки MERCEDEC-BENZ реєстраційний номер [NUMBER] моделі 111CDI, 2006 р. випуску білого кольору, номер кузова [NUMBER] , що є спільною сумісною власністю подружжя та зареєстрований на відповідача [PERSON] , стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію частину вартості зазначеного вище автомобіля, тобто 145000, 00 грн., виділивши відповідача в особисту приватну власність вказаний автомобіль. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 03 травня 2024 року. Ухвалою суду від 21.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03 червня 2024. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених у позові підстав. Додатково пояснила, що шлюб між сторонами розірваний у квітні 2024 року за рішенням суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01 жовтня 2016 року (а.с. 4). Під час перебування у шлюбі 17.07.2018 року [PERSON] був придбаний MERCEDEC-BENZ реєстраційний номер [NUMBER] моделі 111CDI, 2006 р. випуску білого кольору, номер кузова [NUMBER] . Транспортний засіб було зареєстровано в ТСЦ 3242. Відповідно до умов договору купівлі продажу транспортний засіб придбано за ціною 249000,00 грн. (а.с. 5-9). Відповідно до довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 27.03.2024 ринкова вартість спірного автомобіля станом на час проведення дослідження складає 295063, 00 грн.(а.с. 28-36). Станом на час звернення [PERSON] з позовом автомобіль перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Судом встановлено,\~що спірний\~автомобіль був\~придбаний [PERSON] \~під час\~шлюбу з\~ [PERSON] .\~Суду не\~надано доказів\~та не\~повідомлено обставин,\~за яких\~вказане майно\~може бути\~визнано об`єктом\~права особистої\~власності однієї\~зі сторін.\~За таких\~обставин,\~наявні підстави\~для визнання\~автомобіля марки\~MERCEDEC-BENZ\~ реєстраційний\~номер \~ [NUMBER] \~моделі 111CDI об?єктом права спільної сумісної власності. А відтак, вказане майно підлягає поділу між колишнім подружжям. Згідно із частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до\~статті 365\~ЦК України\~право особи\~на частку\~у спільному\~майні може\~бути припинене\~за рішенням\~суду на\~підставі позову\~інших співвласників,\~якщо: 1)\~частка є\~незначною і\~не може\~бути виділена\~в натурі; 2)\~річ є\~неподільною; 3)\~спільне володіння\~і користування\~майном є\~неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 N 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В ході розгляду справи встановлено, що спірне майно є неподільною річчю, спільне володіння і користування вказаним майном є неможливим, оскільки шлюб між сторонами розірваний. Позивачка згодна на припинення права власності на її частку у спірному майні. Вартість майна визначена довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] та є дійсною на час розгляду справи. Відповідачем клопотання про призначення експертизи щодо визначення вартості майна, не заявлялося. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність передбачених статтями 71 СК України та 365 ЦК України підстав для проведення поділу спільного майна подружжя у спосіб, запропонований [PERSON] в позовній заяві шляхом виділення [PERSON] у приватну власність спірного транспортного засобу та стягнення з нього на користь дружини компенсації половини вартості автомобіля. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2020 грн. 00 коп.

Outcome: approved