Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути суму витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 52 945, 21 грн та судові витрати у сумі 3 028, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] (далі - Відповідач), керуючи автомобілем «FORD», д.н.з. [NUMBER] , в м.Підгородне, допустив зіткнення з автомобілями «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] та «DAEWO0» д.н.з. [NUMBER] , які отримали механічні пошкодження. На дату скоєння цієї пригоди Відповідач не мав чинного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до Висновку експерта №16722 розмір матеріального збитку завданий потерпілій стороні становить 51 195,22 грн. Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Потерпіла особа [PERSON] з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після здійснення виплати потерпілій особі, з метою досудового врегулювання спору, Позивачем надіслано Відповідачу повідомлення №3-01/24506 від 25.10.2022 року, однак, станом на дату подання цієї позовної заяви, Відповідачем не відшкодовано витрат, пов?язаних з виплатою страхового відшкодування. Крім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі на суму 1 750, 00 грн. Враховуючи вище вказане, МТСБУ звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам час для подання заяв по суті. Відзиву відповідачем, у строки встановлені судом, надано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , керуючи автомобілем «FORD», д.н.з. [NUMBER] , в м.Підгородне, допустив зіткнення з автомобілями «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] та «DAEWO0» д.н.з. [NUMBER] , які отримали механічні пошкодження. Вина Відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2022 у справі №175/2249/22(а.с.26-27). На дату скоєння цієї пригоди Відповідач не мав чинного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до Висновку експерта №16722, розмір матеріального збитку завданий потерпілій стороні становить 51 195,22 грн(а.с.14-23). Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Потерпіла особа [PERSON] з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(а.с.8-11). Як вбачається з копії платіжного доручення, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність(а.с.9). З метою досудового врегулювання спору, Позивачем надіслано Відповідачу повідомлення №3-01/24506 від 25.10.2022 року, однак, станом на дату подання цієї позовної заяви, Відповідачем не відшкодовано витрат, пов?язаних з виплатою страхового відшкодування(а.с.11). Враховуючи вище вказане, МТСБУ звернулося до суду з даним позовом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, вказаної у позові, є встановленою. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Приписами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. П. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі викладеного, враховуючи те, що шкода заподіяна з вини відповідача, беручи до уваги відсутність відзиву, зважаючи на те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило потерпілому суму в розмірі 51 195, 22 грн, а також позивачем понесені витрати на визначення розміру заподіяної шкоди та збір документів на суму 1 750, 00 грн, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved