Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

26.04.2024 представник ОСББ «Висота» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з стягнути з відповідача [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2019 по 01.04.2024 у розмірі 79 805,00 грн., суми інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 6 181,08 грн. та 3 % річних у розмірі 3 100,40 грн. за періоди з 01.09.2019 по 23.02.2022 та з 01.05.2023 по 01.04.2024, а разом 89 086,48 грн; стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу розміром 10 000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення 1-го поверху № 73 площею 59,7 кв.м., частини приміщення № 58 площею 124,0 кв.м. загальною площею 183,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, серія та номер: 159, виданий 01.02.2017 та власником нежитлових приміщень технічного поверху № 22, 25, 3, 4, 1/2 частина приміщень № 19, 20, 20а, 21, 24, 26, 27 в літ. А-14 загальною площею 120,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, серія та номер: 157, виданий 01.02.2017. Відповідно до статуту ОСББ «Висота» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до компетенції яких належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Протоколом загальних зборів ОСББ «Висота» від 18.10.2017 р. закріплено рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень у розмірі 3,50 грн. за кв. м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення. Протоколом загальних зборів ОСББ від 13.08.2020 закріплено рішення про встановлення розміру внесків на управління та утримання будинку та прибудинкової території для власників нежитлових приміщень 4,50 грн. за 1 кв.м.; розміри внесків до ремонтного фонду для власників нежитлових приміщень у розмірі 1,00 грн. за 1 кв.м. Протоколом засідання правління ОСББ "Висота" №01/21 від 02.03.2021 було вирішено новий тариф у розмірі 5,50 грн., розрахований відповідно до кошторису на 2020 рік та прийнятий Загальними зборами співвласників ОСББ "Висота" від 13.08.2020, встановити з 01.03.2021. Так, розмір щомісячних внесків відповідача складав: по лютий 2021 року 1 063,65 грн (303,9 кв.м. х 3,50 грн); з березня 2021 року 1 671,45 грн (303,9 кв.м. х 5,50 грн). Включно по березень 2020 року орендар приміщень відповідача за власною ініціативою самостійно сплачував ОСББ "Висота" 281,0 грн. за вивіз сміття, у зв`язку з чим у частині спірного періоду, а саме: з серпня 2019 року по березень 2020 року у розрахунках заборгованості відповідача ОСББ "Висота" зменшило щомісячний розмір внесків на зазначені 281,00грн. Відповідач [PERSON] впродовж тривалого часу не виконував своїх обов`язків зі сплати внесків на управління та утримання будинку та прибудинкової території та внесків до ремонтного фонду, у зв`язку з чим згідно з розрахунком заборгованості борг за період з 01.09.2019 по 01.04.2024 щодо нежитлового приміщення 1-го поверху № 73 площею 59,7 кв.м., частини приміщення № 58 площею 124,0 кв.м. загальною площею 183,7 кв.м. нежитлових приміщень технічного поверху № 22, 25, 3, 4, 1/2 частина приміщень № 19, 20, 20а, 21, 24, 26, 27 в літ. А-14 загальною площею 120,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] складає 79 805,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Також позивачем нарахована сума інфляційного збільшення заборгованості за період з 01.09.2019 по 23.02.2022 та з 01.05.2023 по 01.04.2024 у розмірі 6 181,08 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період з 01.09.2019 по 23.02.2022 та з 01.05.2023 по 01.04.2024 у розмірі 3 100,40 грн. Крім цього, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Оскільки на теперішній час заборгованість не сплачена, позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 30.04.2024 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.05.2024 від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважав позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що протокол загальних зборів ОСББ «Висота» від 18.10.2017 не містить затвердженого розміру внеску на управління та утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік та подальші роки, ним затверджені тарифи на 2017-2018 рр. Тобто, відсутні докази встановлення розміру внеску уповноваженим органом. Також, протоколом загальних зборів ОСББ «Висота» від 13.08.2020 не встановлений порядок сплати внесків. Таким чином, у [PERSON] відсутній обов`язок щодо сплати внесків на управління та утримання будинку та прибудинкової території і внесків до ремонтного фонду за період з 01.09.2019 по 01.04.2024. Відповідач зазначає, що не отримував жодних протоколів загальних зборів, також він не ознайомлений з реквізитами на оплату послуг, відомості щодо строків їх сплати та вимоги щодо сплати цих внесків. Витрати на професійну правову допомогу відповідач вважає необґрунтованими, оскільки представником позивача документально не підтверджені та не доведені такі витрати. Також 13.05.2024 від відповідача у справі надійшла заява про застосування строку позовної давності, відповідно до якої зазначив, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом 17.04.2024, то до вимог позивача щодо стягнення суми основної заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території, інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.09.2019 по 17.04.2024 строк позовної давності сплив, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. 23.05.2024 від представника позивача через «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив в якому заперечив щодо про невстановлення та незатвердження розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік, оскільки відповідач, мав право бути присутнім на загальних зборах та приймати участь у голосуванні, у кожному під`їзді будинку на інформаційній дошці ОСББ розміщувало текст рішення загальних зборів, з яким міг ознайомитись кожен співвласник багатоквартирного будинку, також співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та за власний рахунок робити з них копії та виписки. Щодо встановлення нового тарифу некомпетентним органом ОСББ, представник позивача зазначив, що 13.08.2020 було проведено загальні збори ОСББ "Висота" за місцезнаходженням: [ADDRESS] . Зокрема, на цих зборах розглянуто, що єдиний тариф на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території ОСББ "Висота", який було прийнято загальними зборами у 2017 році для житлових та нежитлових приміщень за даного часу становить 3,50 грн./кв.м., що є недостатнім для підтримання функціонування будинку та запропоновано встановити новий тариф у розмірі 5,50 грн./кв.м., з урахуванням подорожчання цін на послуги обслуговуючих та ремонтних організації. Більшістю голосів співвласників багатоквартирного будинку було прийняте рішення про встановлення внесків на управління та утримання будинку і прибудинкової території (внески і платежі співвласників) у наступних розмірах: для власників квартир 4,50 грн. за 1 кв.м., для власників нежитлових приміщень 4,50 грн. за 1 кв.м.; розміри внесків до ремонтного фонду для власників квартир 1,00 грн. за 1 кв.м., для власників нежитлових приміщень у розмірі 1,00 грн. за 1 кв.м. Таким чином, на порядку денному загальних зборів було, зокрема, питання щодо збільшення розміру внесків на управління та утримання будинку та прибудинкової території з 3,50 грн. до 5,50 грн за 1 кв.м. Більшістю голосів співвласники будинку вирішили, що підвищення тарифу до 5,50 грн. за 1 кв.м. є доцільним та необхідним для повноцінного функціонування будинку. Питання ж щодо зміни або перегляду порядку сплати внесків не було необхідним, тому не виносилось на розгляд загальних зборів. При цьому, більшістю голосів вирішено оприлюднити рішення загальних зборів ОСББ "Висота" на інформаційних дошках під`їздів та в офісі ОСББ "Висота". В подальшому, засіданням правління ОСББ було вирішено новий тариф (розмір щомісячного внеску співвласника на управління будинком), прийнятий загальними зборами 13.08.2020, у розмірі 5,50 грн. за 1 кв.м. встановити з 01.03.2021. Таким чином, засіданням правління не встановлювали новий тариф і не приймали рішення щодо порядку сплати, а відтермінували застосування прийнятого загальними зборами тарифу, з огляду на складні епідемічні обставини, що виникли, зокрема, на території Харкова. При цьому, слід зазначити, що рішення правління щодо застосування тарифу внесків на утримання будинку у розмірі 5,50 грн. за 1 кв.м. з 01.03.2021 не суперечило рішенню загальних зборів, а надало можливість співвласникам багатоквартирного будинку самостійно обрати, з якого часу сплачувати внески по новому тарифу: з моменту, коли розмір було встановлено загальними зборами, тобто з вересня 2020 року або з періоду, який зазначило правління, а саме з березня 2021 року. Однак, щодо такого рішення про відтермінування застосування нового тарифу співвласники будинку не заперечували. Представник позивача зазначив, що у відповідності до закону та абз. 3 п. 3.11 Статуту ОСББ «Висота» рішення загальних зборів щодо переліку та розмірів внесків на управління та утримання будинку і прибудинкової території оприлюднено шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування будинку, оскільки таке рішення не підпадає під п.п. 3.2, 3.6, 3.7, 3.8, 3.9., 3.12, 3.14 Статуту ОСББ "Висота". Представник позивача ОСББ «Висота» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надійшло. Так, у матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, відповідач виклав свою правову позицію з даного спору. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі\~\~неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Приписами п. 5 ч. 4 ст. 12 ЦПК України\~визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість\~\~запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд також враховує, що відповідно до ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Беручи до уваги те, що відповідач мав достатній час скористатися своїми правами, визначеними ЦПК України\~на надання всіх необхідних доказів, заяв, клопотань тощо для підтримання своєї правової позиції, ненадання обґрунтованого клопотання про відкладення судового засідання суду від нього, суд з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. З наданої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від №373021981 05.04.2024 вбачається, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення 1-го поверху № 73 площею 59,7 кв.м., частини приміщення № 58 площею 124,0 кв.м. загальною площею 183,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, серія та номер: 159, виданий 01.02.2017 та власником нежитлових приміщень технічного поверху № 22, 25, 3, 4, 1/2 частина приміщень № 19, 20, 20а, 21, 24, 26, 27 в літ. А-14 загальною площею 120,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, серія та номер: 157, виданий 01.02.2017. 25 вересня 1997 року співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.06.2024. Відповідно до п.1.1 Статуту в редакції від 2016 року ОСББ «Висота» створено власниками багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», створення якого затверджено розпорядженням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 25 вересня 1997 року №703. Відповідно до п.2.1 Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Пунктом 3.2 Статуту встановлено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Відповідно до п.3.3 Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно з п.3.14 Статуту до компетенції правління ОСББ «Висота» належить здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством. Пунктом 5.2 Статуту встановлений перелік зобов`язань співвласників багатоквартирного будинку, зокрема, співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі змістом протоколу загальних зборів ОСББ «Висота» від 18 жовтня 2017 року прийнято рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир у розмірі 3,50 грн. за 1 кв. м. Як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів ОСББ «Висота» від 13 серпня 2020 року прийнято рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир у розмірі 4,50 грн. за 1 кв. м. Протоколом засідання правління ОСББ "Висота" №01/21 від 02.03.2021 було вирішено новий тариф встановити у розмірі 5,50 грн за 1кв.м., розрахований відповідно до кошторису на 2020 рік та прийнятий Загальними зборами співвласників ОСББ "Висота" від 13.08.2020, що прийнято встановити з 01.03.2021. Згідно з розрахунком заборгованості борг за період з 01.09.2019 по 01.04.2024 року нежитлових приміщень загальною площею 303,9 кв.м., власником яких є [PERSON] складає 79805,00 грн. Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території в будинку, де знаходяться нежитлові приміщення відповідача, які є його власністю. Положеннями ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.\~11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 15 ЦК України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до п. 6 ч. 1 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом першим\~статті сьомої Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, крім того, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Статтями\~319,\~322 ЦК України\~закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 385 ЦК України\~власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» (далі Закон 2866-ІІІ) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону\~2866-ІІІ об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до\~ст. 10 Закону\~2866-ІІІ вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить, зокрема, затвердження статуту об`єднання, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі\~ст. 12 Закону\~2866-ІІІ управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим\~Законом\~та статутом об`єднання. Відповідно до\~ст. 15 Закону\~2866-ІІІ співвласник зобов`язаний виконувати вимоги статуту об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо. Статтею 16 Закону\~2866-ІІІ передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Положеннями\~статті 20 Закону\~2866-ІІІ визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Оскільки відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення 1-го поверху № 73 площею 59,7 кв.м., частини приміщення № 58 площею 124,0 кв.м. загальною площею 183,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та власником нежитлових приміщень технічного поверху № 22, 25, 3, 4, 1/2 частина приміщень № 19, 20, 20а, 21, 24, 26, 27 в літ. А-14 загальною площею 120,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , то відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» він є співвласником цього будинку та зобов`язана оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги (п. 10 ч. 1\~ст. 7 цього ж Закону). Відповідно до\~ст. 68 Житлового кодексу України\~наймач зобов`язана своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року\~(в редакції постанови від 24 січня 2006 р. № 45) власник та наймач (орендар) квартири, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З аналізу досліджених судом письмових доказів встановлено, що у відповідача [PERSON] , як власника нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , виникли зобов`язання перед ОСББ «Висота» щодо сплати платежів за надані комунальні послуги. При цьому, позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинку та прибудинкової території за даною адресою. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з приводу сплати щомісячних внесків у нього утворилась заборгованість перед ОСББ «Висота» з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2019 по 01.04.2024 у розмірі 79805,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до\~ст.10 Закону\~2866-ІІІ рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до\~ст. 13 Закону\~2866-ІІІ у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ст.17 Закону 2866-ІІІ об`єднання співвласників багатоквартирного будинку вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим\~Законом\~та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідачу [PERSON] нарахована сума інфляції за весь час прострочення у розмірі 6181,08 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 3100,40 грн за періоди 01.09.2019 по 23.02.2022 та з 01.05.2023 та 01.04.2024. Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Доводи відзиву щодо незаконності рішення правління ОСББ «Висота» суд вважає безпідставними, оскільки відповідачем не надано доказів на скасування або ж визнання недійсними цих рішень у встановленому порядку судовими рішеннями. Крім того, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а не законність чи незаконність рішень органів управління ОСББ, отже ці питання не є предметом доказування у даній справі. Посилання відповідача на необізнаність про рішення загальних зборів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки рішення загальних зборів опубліковуються позивачем відповідно до норм статуту, а направлення відповідачу таких рішень не підпадає під рішення, які мають направлятися засобами поштового зв`язку співвласникам будинку. Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем до суду не надано. Також відсутні докази укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості відповідача за надані послуги. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання позивачам послуг відповідачу, матеріали справи не містять. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності щодо основної заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних за період з 01.09.2019 по 17.04.2021 суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин. 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»набрав чинності 02 квітня 2020 року, у вказаному пункті прямо вказано про продовження строків позовної давності на строк дії карантину, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Разом з тим, з 24 лютого 2022 року дотепер в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (з наступними змінами). Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк його дії. Вказаний Закон набрав чинності 17 березня 2022 року. Наведене свідчить, що законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своєї прав та інтересів. За таких обставин, перебіг строку позовної давності у рамках даної справи, що розпочався у вересні 2019 року, не закінчився у вересні 2022 року, а продовжений у порядку пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Отже, підстави для застосування строків позовної давності відсутні. Отже, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги, а також стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved