Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Заявник [PERSON] 25.04.2024 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області із заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність йому земельної ділянки. В обґрунтування даної заяви [PERSON] зазначив, що він на підставі договорів дарування, укладених 14.07.2005 між ним та [PERSON] , є власником житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,42 га для ведення підсобного господарства. У договорі Дарування даної земельної ділянки вказано що така відчужується на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ПЛ №277, виданого Стасівською сільською радою Диканського району Полтавської області. Під час укладення цього договору дарування заявнику було передано Державний акт, у якому після посвідчення договору здійснено відповідний запис про відчуження цього майна. В подальшому заявник [PERSON] маючи намір внести відомості про належну йому земельну ділянку у Державний земельний кадастр, не зміг цього зробити, оскільки цільове призначення цієї земельної ділянки, зазначене у державному акті та у договорі дарування не відповідає чинному законодавсту. Така невідповідність позбавляє заявника [PERSON] повноцінно розпоряджатись належним йому майном, виправити в позасудовому порядку недоліки немає можливості, тому останній звернувся до суду з відповідною заявою. 30.04.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та таку призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник\~ [PERSON] \~не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, подану заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився. Однак на адресу суду надійшло письмове пояснення, в якому селищна рада просить розгляд вказаної справи проводити без участі їхнього представника. Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 14.07.2005 приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу Дубовою Т.В. посвідчено договір дарування. Згідно вказаного договору, [PERSON] дарує, а [PERSON] приймає в дар земельну ділянку площею 0,42 га для ведення підсобного господарства, що знаходиться на території Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області (а.с.9). Земельна ділянка, яка відчужувалсь належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №277, виданого 24 листопада 1994 року Стасівською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області. Цільове призначення земельної ділянки ведення підсобного господарства (а.с.10). Вказаний договір дарування зареєстровано у встановленому порядку. Крім того здійснено відмітку у правовстановлюючому документі Державному акті про перехід права власності на таку, згідно договору дарування, до [PERSON] (а.с. 10 зворот). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням № 1 виконавчого комітету Стасівської сільської ради народних депутатів від 27.01.1994 [PERSON] передано у власність земельну ділянку розміром 0,25 га під обслуговування житлового будинку та 0,17 га під ведення підсобного господарства, яка знаходиться в с. Кам`янка (а.с.13). Разом з тим, слід звернути увагу на те, що відповідно до Листа №14-22-4/080 від 05.04.2002 Державного комітету України по земельних ресурсах, понятя "особисте підсобне господарство" та поняття "особисте селянське господарство" за змістом тотожні. Як вбачається з листа начальника ЦНАП Диканської селищної ради заявнику [PERSON] відмовлено у реєстрації подарованої йому земельної ділянки, оскільки у такому, окрім іншого, вказано лише одна земельна ділянка, цільове призначення якої, для ведення підсобного господарства, за класифікатором видів цільового призначення земель є не чинним. Отже з огляду на сукупність доказів, досліджених судом вбачається, що земельна ділянка, яка була подарована [PERSON] [PERSON] , мала початково цільове призначення для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та особистого селянського господарства), яке зазначено у технічній документації та відповідному рішенні, на підставі якого дарувальнику видано Державний акт, який підтверджує її право власності на неї. Відсутність повного визначення цільового призначення у такому Державному акті на право приватної власності на землю є технічною помилкою, яка як наслідок потягла за собою неповне визначення цільового призначення у договорі дарування такої заявнику у справі. 01.01.2013, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме-майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на її нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Відповідно до ч. 6\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Даний факт має для заявника [PERSON] юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо. Факт встановлюється з метою подальшого внесення відомостей про дану земельну ділянку у Державний земельний кадастр та присвоєння кадастрового номеру. Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема те, що земельна ділянка, площею 0,42 га має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га та особистого селянського господарства 0,17 га, яка належить заявнику на підставі договору дарування. На підставі викладеного,

Outcome: approved