Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

В провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходиться на розгляді позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство «СЕНС Банк» про стягнення із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії №600158869NONREVOLV1 від 18 серпня 2011 року в сумі 41 547.73 грн. (сорок одна тисяча п`ятсот сорок сім гривень 73 копійки), та заборгованість за Договором кредиту №611/35-36/214 від 14 серпня 2008 року в сумі 13118.47 дол. США (тринадцять тисяч сто вісімнадцять доларів США 47 центів); Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в сумі 5 728.43 грн. (п`ять тисяч сімсот двадцять вісім гривень 43 копійок). Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що спадковим майном є приміщення квартир (офіс) №2«а» (два «а») та №2«б» (два «б») у будинку [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м. 17.02.2014 року Друга Львівська державна нотаріальна контора листом за вих. №305/02-14 повідомила банк про звернення відповідачів із заявами про прийняття спадщини. 18 серпня 2011 року між, ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №600158869NONREVOLV1, згідно з умовами якого позичальнику було надано кредит в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 236000,00 гривень (двісті тридцять шість тисяч гривень 00 копійок), зі сплатою 18,00 % річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 17.08.2013 року. Кредит надавався на поточні потреби. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним Договором 18.08.2011 р. був укладений Іпотечний договір за реєстровим №5456, згідно умов якого [PERSON] являється Іпотекодавцем за своїми зобов`язаннями, та передав в іпотеку «Іпотекодержателю» (ПАТ «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання основного зобов`язання, наступне нерухоме майно: приміщення квартир (офіс) №2«а» (два «а») та №2«б» (два «б») у будинку [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м. Відповідно до умов Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії №600158869NONREVOLV1 від 18.08.2011 р., а саме п.п. 3.3.6., 3.3.7. Позичальник був зобов`язаний: - сплачувати Кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.4., 2.5. цього Договору; - сплачувати Кредитору неустойку (пеню, штраф) в строк, встановлений у п. 2.6. цього Договору; 14 серпня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір кредиту №611/35-36/214 згідно з умовами якого, позичальнику було надано кредит в сумі 30000,00 доларів США (тридцять тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою 14,00 % річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13.12.2015 року. Кредит надавася на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним Договором 15.08.2008 р. був укладений Іпотечний договір за реєстровим №3480, згідно умов якого [PERSON] являється Іпотекодавцем за зобов`язаннями [PERSON] , та передала в іпотеку «Іпотекодержателю» (ПАТ «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання основного зобов`язання, наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Відповідно до умов Договір кредиту №611/35-36/214 від 14.08.2008 р., а саме п.п.3.3.7., 3.3.8. Позичальник був зобов`язаний: - сплачувати Кредитору проценти за використання кредиту в порядку визначеному п.п. 1.1., 2.4., 2.10. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором; - своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1., 2.4. цього Договору. 30.04.2013 р. на адресу Укрсоцбанк надійшла заява про смерть [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2013 року. Таким чином, [PERSON] своїх зобов`язань за Договором 1 не виконав і станом на 20.07.2017 р., заборгованість перед Банком становить 41 547.73 грн. (сорок одна тисяча п`ятсот сорок сім гривень 73 копійки), в тому числі 41 043.47 грн. заборгованість по позиці, 504.26 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості. Також, [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за Договором 2 і станом на 20.07.2017 р., заборгованість перед Банком становить 13118.47 дол. США (тринадцять тисяч сто вісімнадцять доларів США 47 центів), що включає в себе: 13 089.48 дол. США заборгованість по позиці, 28.99 дол. США заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості. \~ \~ \~ \~У зв`язку із наявністю грошових вимог в порядку ст.ст.1281-1282 ЦК України, до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , ПАТ «Укрсоцбанк» 12.07.2013 року в Третю львівську державну нотаріальну контору надіслано претензії кредитора за вих. № 19.1-06/7399/1, 19.1-06/7399/2 для встановлення спадкоємців та повідомлення їх про наявність грошових вимог банку. \~ \~ \~ \~15.07.2013 року в.о. завідувача Третьої львівської державної нотаріальної контори Черник Н.С. листом за вих. №2976/01-16 переслав у Другу львівську державну нотаріальну контору зазначену вище претензію банку, у зв`язку із тим, що у такій заведені спадкові справи та видані свідоцтва після смерті [PERSON] померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~У зв`язку із відсутністю інформації, банк 12.02.2014 року за вих. №№ 08.206-297/4867/1, 08.206-297/4867/2 повторно звернувся до Другої львівської державної нотаріальної контори із претензіями кредитора, та просив відреагувати на такі. \~ \~ \~ \~17.02.2014 року Завідуюча Другої львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. листом за вих. №305/02-14 повідомила банк про заведення спадкової справи №256/2013, звернення осіб із заявами про прийняття спадщини, доведення спадкоємцям до відома претензії кредитора, та про невидачу свідоцтв про право на спадщину. \~ \~ \~ \~У зв`язку із відсутністю у банку інформації про видачу свідоцтв про право на спадщину\~ після смерті [PERSON] , та копій самих свідоцтв, банк 28.08.2014 року втретє звернувся у Другу львівську державну нотаріальну контору із вимогами кредитора за вих. №№ 08.206-297/23258/1, 08.206-297/23258/2. \~ \~ \~ \~17.02.2014 року Завідуюча Другої львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. листом за вих. №305/02-14 повідомила банк про звернення осіб із заявами про прийняття спадщини, доведення спадкоємцям до відома претензій кредитора, про невидачу свідоцтв та про те, що спадкоємці від задоволення вимог не відмовлялися. Також нотконторою надано дані спадкоємців: ?[PERSON] - [ADDRESS] ; ?[PERSON] - [ADDRESS] ; ?[PERSON] - [ADDRESS] ; ?[PERSON] - [ADDRESS] ; ?[PERSON] - [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. 08 лютого 2018 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» 30.04.2013 р. довідався про смерть позичальника, [PERSON] , а 17.02.2014 р. довідався про те, що відповідачі подали заяви на прийняття спадщини. Позивач звернувся до суду із вимогами до спадкоємців померлого лише 27.10.2014 р. тобто, з пропуском шестимісячного строку. На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову. 23.04.2021 р. на адресу суду надійшла заява від представника [PERSON] про розгляд справи без її участі. Щодо заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні таких. 06 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява від Другої Львівської нотаріальної контори, про розгляд справи без їхньої участі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.05.2021 р. замінено сторону позивача у справі № 465/4722/17, а саме\~ - Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2023 р. замінено сторону позивача у справі № 465/4722/17, а саме\~ - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС Банк». В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задоволити. Відповідачі та треті особи в судове засідання повторно не з`явилися, однак, на підставі ст. 223 ЦПК України, така неявка не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 14 серпня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір кредиту №611/35-36/214 згідно з умовами якого, позичальнику було надано кредит в сумі 30000,00 доларів США (тридцять тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою 14,00 % річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13.12.2015 року. Кредит надавався на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним Договором 15.08.2008 р. був укладений Іпотечний договір за реєстровим №3480, згідно умов якого [PERSON] являється Іпотекодавцем за зобов`язаннями [PERSON] , та передала в іпотеку «Іпотекодержателю» (ПАТ «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання основного зобов`язання, наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . 18 серпня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №600158869NONREVOLV1, згідно з умовами якого позичальнику було надано кредит в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 236000,00 гривень (двісті тридцять шість тисяч гривень 00 копійок), зі сплатою 18,00 % річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 17.08.2013 року. Кредит надавався на поточні потреби. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним Договором 18.08.2011 р. був укладений Іпотечний договір за реєстровим №5456, згідно умов якого [PERSON] являється Іпотекодавцем за своїми зобов`язаннями, та передав в іпотеку «Іпотекодержателю» (ПАТ «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання основного зобов`язання, наступне нерухоме майно: приміщення квартир (офіс) [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м. 30.04.2013 р. на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» надійшла заява про смерть [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2013 року. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав своїх зобов`язань і на час відкриття спадщини заборгованість за Договором 1 перед Банком становить 41\~547,73 грн. (сорок одна тисяча п`ятсот сорок сім гривень 73 копійки), в тому числі 41\~043,47 грн. заборгованість по позиці, 504,26 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості, за Договором 2 становить 13118,47 дол. США (тринадцять тисяч сто вісімнадцять доларів США 47 центів), що включає в себе: 13\~089,48 дол. США заборгованість по позиці, 28,99 дол. США заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості. \~ \~ \~ \~У зв`язку із наявністю грошових вимог, в порядку ст.ст.1281-1282 ЦК України, до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , ПАТ «Укрсоцбанк» 12.07.2013 року в Третю львівську державну нотаріальну контору надіслано претензію кредитора за вих. №№ 19.1-06/7399/1, 19.1-06/7399/2 для встановлення спадкоємців та повідомлення їх про наявність грошових вимог банку. \~ \~ \~ \~15.07.2013 року в.о. завідувача Третьої львівської державної нотаріальної контори Черник Н.С. листом за вих. №2976/01-16 переслав у Другу львівську державну нотаріальну контору зазначену вище претензію банку, у зв`язку із тим, що у такій заведені спадкові справи та видані свідоцтва після смерті [PERSON] померлого [INFO] . На звороті зазначеної претензії проставлена відмітка про ознайомлення 14 жовтня 2013 року [PERSON] . \~ \~ \~ \~У зв`язку із відсутністю інформації, банк 12.02.2014 року за вих. №№ 08.206-297/4867/1, 08.206-297/4867/2 повторно звернувся до Другої львівської державної нотаріальної контори із претензіями кредитора, та просив відреагувати на такі. \~ \~ \~ \~17.02.2014 року Завідуюча Другої львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. листом за вих. №305/02-14 повідомила банк про заведення спадкової справи №256/2013, звернення осіб із заявами про прийняття спадщини, доведення спадкоємцям до відома претензії кредитора, та про невидачу свідоцтв про право на спадщину. \~ \~ \~ \~У зв`язку із відсутністю у банку інформації про видачу свідоцтв про право на спадщину\~ після смерті [PERSON] , та копій самих свідоцтв, банк 28.08.2014 року втретє звернувся у Другу львівську державну нотаріальну контору із вимогами кредитора за вих. №№ 08.206-297/23258/1, 08.206-297/23258/2. \~ \~ \~ \~17.02.2014 року Завідуюча Другої львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. листом за вих. №305/02-14 та 03.08.2014 р. за вих.1835/02-14 повідомила банк про звернення осіб із заявами про прийняття спадщини, доведення спадкоємцям до відома претензій кредитора, про невидачу свідоцтв та про те, що спадкоємці від задоволення вимог не відмовлялися. Також нотконторою надано дані спадкоємців: ?син [PERSON] - [ADDRESS] ; ?мати [PERSON] - [ADDRESS] ; ?мати сина [PERSON] - [PERSON] - [ADDRESS] ; ?[PERSON] - [ADDRESS] ; ?син [PERSON] - [ADDRESS] . Із матеріалів спадкової справи суд встановив, що на день смерті [PERSON] залишилось наступне спадкове майно: - приміщення квартир (офіс) №2«а» (два «а») та №2«б» (два «б») у будинку [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м. - квартира [ADDRESS] . - житловий будинок [ADDRESS] , - земельна ділянка, надана для обслуговування вищевказаного будинку, - гараж № [NUMBER] в АГК «Ластівка» у м.Львові, - цінні папери ТзОВ «Шувар», місто Львів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частиною першою статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частиною третьою статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина першастатті 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3ст. 1268 ЦК України). З витребуваної судом копії спадкової справи № 53/2022 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадкова справа була заведена на підставі\~заяви його сина [PERSON] , поданої 14.06.2013 р. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (Постанова КЦС ВС від 13.06.2018 року у справі № 758/8549/15-ц) Із матеріалів справи вбачається, що позивач як кредитор звернувся через нотаріуса з претензією вперше 12 липня 2013 року. Відтак пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, як зазначалося вище, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим стосовно до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Вказаний правовий висновок міститься зокрема у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі N 756/7022/18 (провадження N 61-12207св21). При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відтак, оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подали заяви про прийняття спадщини, доказів відкликання таких заяв відповідачами не надано, відповідачі в силу чинності частини третьої статті 1296 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі N 640/6274/16-ц (провадження N 61-25487св18) сформовано правовий висновок, згідно з яким, враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, яким передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. У цій справі Верховний Суд констатував, що висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів в порядку задоволення вимог кредитора спадкодавця, у відповідності з правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК доведення обставин щодо обсягу отриманого спадкового майна та його вартості покладено на спадкоємця, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця. Оскільки зобов`язання відповідачів залишається не виконаним, відповідачами не надано доказів вартості спадкового майна, вимоги Акціонерного товариства «СЕНС Банк» про стягнення заборгованості в сумі 41547,73 грн. та 13118,47 доларів США у розмірі, яка відповідає частці кожного у спадщині, в межах вартості спадкового майна, відповідно до статті 1282 ЦК України підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved