Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14.06.2021 по справі №445/845/21. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 06.07.2018року №445/737/18 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] та уклала шлюб вдруге, внаслідок чого їй було присвоєно прізвище [PERSON] . Проте, згідно рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14.06.2021року №445/845/21 з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з 28.04.2021року і досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач аліменти оплачує. Заборгованості не допускає. Однак позивачка покликається на той факт, що сума в розмірі 1800 грн. є мінімальною та недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, потреби якої з віком збільшуються, оскільки збільшуються витрати на розвиток, навчання та виховання. Зазначає, що відповідач мобілізований, проходить службу, однак отримати інформацію про рівень його доходів неможливо, оскільки така є закритою. Зазначає, що відповідач є здоровою та працездатною особою, отримує стабільний дохід, покликається на матеріали виконавчого провадження, з яких видно, що відповідач платить більше ніж йому призначено судом, адже 1800грн це набагато менше ніж навіть прожитковий мінімум на дитину, передбачений Законом України «Про державний бюджет на 2024рік», який становить 3196грн. на дітей від 6-ти років. Просить позов задовольнити. Позивачка до суду не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 04.06.2015року. Свідоцтвом про шлюб від 05.04.2023року підтверджується повторний шлюб позивачки та зміну прізвища на [PERSON] . Зі змісту заочного рішення Золочівського районного суду Львівської області від 06.07.2018року №445/737/18 видно, що сторони розірвали шлюб. А рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14.06.2021року №445/845/21 підтверджується, що на користь позивачки, в якої на той момент було прізвище [PERSON] , суд стягнув аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно починаючи з 28.04.2021року на утримання сина [PERSON] [INFO] . З змісту довідки Золочівського відділу ДВС у Золочівському районі Львівської області №1309 від 19.01.2024року, видно, що відповідач оплачує аліменти в розмірі 30\~000грн за період з липня 2023р. по грудень 2023року, що значно більше ніж 1800 грн. щомісчно. При прийнятті рішення, суд виходить з таких міркувань. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Нормою\~ст. 180 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже,\~Сімейний кодекс України\~встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.\~При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вирішуючи спір, суд виходить в першу чергу із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також того, що стягувач має право змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у твердій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved