Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

06 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення приватного нотаріуса, витребування з незаконного володіння, у якій позивач просив: - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 30.11.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко Іриною Петрівною, реєстровий номер 447; - скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юренко Ірини Петрівни №389931 від 30.11.2017 року про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та припинити право власності; - витребувати з незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] отриману на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2021 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гуреєвою О.С,, реєстровий номер 100. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 20 березня 2023 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 25 квітня 2023 року. Надано відповідачам 15-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву. 7 квітня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державними реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь -т яким способом (у т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння третім особам, передачі в іпотеку, будь якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) нерухомого майна, що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 96, 3 кв. м. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, заборонено державними реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження майна. Підготовче засідання, призначене на 24 квітня 2023 року було відкладено на 01 червня 2023 року у зв`язку із надходженням повідомлення про замінування суду. 27 квітня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Майорової Н.М. надійшла заява про залучення третьої особи, у якій заявник просить залучити в якості третьої особи АТ «КРЕДОБАНК». 10 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Тельманшона Миколи Сергійовича надійшов відзив на позовну заяву, у якій він просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 15 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одесии від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 30 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Тельманшона Миколи Сергійовича надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 31 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Тельманшона Миколи Сергійовича надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у позивача довідки від банківських установ, які мали ліцензії від НБУ у 2017 році щодо наявності або відсутності у позивача поточних банківських рахунків у 2017 році а у разі наявності таких рахунків виписку з рахунків за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 року; витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрченко Ірини Петрівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо договору купівлі-продажу від 30.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , реєстровий номер 447. У підготовче засідання, призначене на 01 червня 2023 року з`явився представник позивача та представник [PERSON] . Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року заяву представника позивача адвоката Майорової Н.М. про залучення третьої особи задоволено, залучено в якості третьої особи АТ «КРЕДОБАНК». Підготовче засідання по справі відкладено на 04 липня 2023 року. 20 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Тельманшона Миколи Сергійовича надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяни Михайлівни належним чином засвідчені копії довіреностей [PERSON] від 30.11.2017 року зареєстровані приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко Іриною Петрівною за №440 та 441 та які зареєстровані в єдиному реєстрі довіреностей за №46461731 та №46461782 відповідно, а також повні витяги є реєстру щодо довіреностей; витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяни Михайлівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо договору купівлі-продажу від 30.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , реєстровий номер 447. 26 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від АТ «КРЕДОБАНК» надійшли письмові пояснення, у яких заявник просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. У підготовче засідання, призначене на 04 липня 2023 року з`явився представник позивача, [PERSON] та представник [PERSON] . Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Підготовче засідання по справі відкладено на 24 серпня 2023 року. 22 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшов відзив, у якому вона просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовної заяви. У підготовче засідання, призначене на 24 серпня 2023 року з`явився представник позивача, та представники відповідачів. Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяни Михайлівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо договору купівлі-продажу від 30.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , реєстровий номер 447. Підготовче засідання по справі відкладено на 05 жовтня 2023 року. 05 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Майорової Наталі Миколаївни надійшли письмові пояснення. 05 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Майорової Наталі Миколаївни надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи виписку по картковому рахунку в АТ «ОЩАДБАНК». Підготовче засідання по справі, призначене на 05 жовтня 2023 року було відкладено на 02 листопада 2023 року у зв`язку із перебуванням головуючої на лікарняному. 20 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Тельманшона М.С. надійшли додаткові пояснення по справі. 27 жовтня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Тельманшона М.С. до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання, в якому він просить суд витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Федоренко Тетяни Михайлівни належним чином засвідчені копії довіреностей [PERSON] від 30.11.2017 року, зареєстровані у реєстрі нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрченко Ірини Петрівни за №440 та 441 та зареєстровані в єдиному реєстрі довіреностей за №46461731 та №46464782 відповідно, а також повні витяги з єдиного реєстру довіреностей стосовно вищевказаних довіреностей. 01 листопада 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Тельманшона М.С. до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи витяги з ЄДР. У підготовче засідання, призначене на 02 листопада 2023 року з`явився представник позивача, та представники відповідачів. Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Тельманшона М.С. про витребування доказів. Підготовче засідання по справі відкладено на 12 грудня 2023 року. 17 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від АТ «ОЩАДБАНК» надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 02.11.2023 року про витребування доказів. У підготовче засідання, призначене на 12 грудня 2023 року з`явився представник позивача, та представники відповідачів. Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року повторно витребувано належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо договору купівлі-продажу від 30.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , реєстровий номер 447 та відомості про рух коштів по рахункам позивача. Підготовче засідання по справі відкладено на 06 лютого 2024 року. 12 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Голєвої С.В. надійшла заява про долучення доказів, у якій заявник просив долучити до матеріалів справи копії свідоцтв про народження, копію рішення суду від 01.08.2013 року; копію договору №421 та витягу; копію довіреностей; копію договору купівлі-продажу від 17.12.2012 року. 25 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від АТ «ОЩАДБАНК» надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 12.12.2023 року про витребування доказів. 24 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Тельманшона Миколи Сергійовича надійшов супровідний лист, що містив документи, надані приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяною Михайлівною на виконання ухвали суду від 12.12.2023 року. 05 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Майорової Наталі Миколаївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Підготовче засідання по справі, призначене на 06 лютого 2024 року було відкладене на 28 лютого 2024 року. 28 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від позивача адвоката Майорової Наталі Миколаївни надійшло клопотання про долучення доказів, у якому заявник просить долучити до матеріалів справи довідки про сплату комунальних платежів. У підготовче засідання, призначене на 28 лютого 2024 року з`явився представник позивача, та представники відповідачів. Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року витребувано у АТ «ОЩАДБАНК» належним чином засвідчені відомості про касові операції (за повним або частковим співпадінням), вчинені 30 листопада 2017 року за участі [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (платник) та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (отримувач коштів), із зазначенням учасників касової операції, місця її вчинення, призначення касової операції, її суми, реквізитів, а також копію платіжного документу, що підтверджує касову операцію. Підготовче засідання по справі відкладено на 04 квітня 2024 року та пізніше перенесене на 02 квітня 2024 року у зв`язку із перебуванням головуючої у відрядженні. 18 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від АТ «ОЩАДБАНК» надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 28.02.2024 року про витребування доказів. У підготовче засідання, призначене на 02 квітня 2024 року з`явився представник позивача, та представники відповідачів. Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про закриття підготовчого провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 14 травня 2024 року. 07 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Майорової Н.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 07 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Майорової Н.М. надійшло клопотання про долучення доказів, у якому заявник просила долучити до матеріалів справи докази реєстрації електронного кабінету в ГЕРЦ та документи про оплату за навчання сина. Засідання по справі, призначене на 14 травня 2024 року було відкладено на 29 травня 2024 року. У судове засідання, призначене на 29 травня 2024 року з`явився представник позивача, та представники відповідачів. Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 30 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко Іриною Петрівною, реєстровий номер 447, за яким [PERSON] продав та передав у власність [PERSON] квартиру під номером [ADDRESS] . Згідно п.2 договору, продаж квартири здійснено на 699\~850,00 гривень, які продавець отримав шляхом безготівкового перерахування грошей до підписання даного договору на поточний рахунок. Продавець підтверджує повний розрахунок по цьому договору. У п.12 договору вказано, що сторони попереджені про правові наслідки вчинення договору під впливом обману та під впливом насильства та підтверджують, що вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними, підтверджують, що цей договір не є фіктивним, удаваним, укладання цього договору відповідає їх дійсним намірам та інтересам (т.1, а.с.8-9). 20 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір-купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою Олександрою Валеріївною, реєстрований номер 100, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру під номером [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався сплатити на користь [PERSON] грошову суму у розмірі визначеному договором (т.1, а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За правилами ст. 215 ЦК недотримання цих вимог є підставою для визнання відповідного правочину недійсним. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до частин першої та другої ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду і знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14, з якою погодився Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 379/1256/15-ц (провадження № 61-1300св18), від 08 лютого 2018 року у справі № 756/9955/16-ц (провадження № 61-835св17). Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 757/12646/16, від 28 лютого 2018 року у справі № 909/330/16, від 01 листопада 2018 року в справі № 910/18436/16, від 31 березня 2021 року у справі № 201/2832/19. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц зазначила, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на таке майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. У позовній заяві в якості обґрунтування фіктивності договору купівлі-продажу посилається на те, що однією з істотних умов договору є оплата предмету договору. Проте, як зазначає позивач оплата договору [PERSON] не була здійснена. В даному випадку суд звертає увагу на те, що відповідно до п.2 Договору, продаж квартири здійснено на 699\~850,00 гривень, які продавець отримав шляхом безготівкового перерахування грошей до підписання даного договору на поточний рахунок. Продавець підтверджує повний розрахунок по цьому договору. Отже, підписавши договір купівлі-продажу квартири [PERSON] фактично погодився із тим, що він отримав грошову суму у розмірі 699\~850,00 гривень в якості виконання зобов`язання за договором зі сторони [PERSON] . В той же час, постанова КЦС ВС від 09.08.2023 у справі № 201/8058/21 містить висновок про те, що в даній категорії справ необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Тому, відсутність доказів оплати договору не може бути підставою для визнання його фіктивним, а сторона договору на думку суду має право звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором. У якості підтвердження того, що договір купівлі-продажу є фіктивним, позивач посилається на те, що була відсутня фактична передача спірного нерухомого майна за договором, оскільки, позивач проживав у квартирі до 14.02.2021 року, сплачував комунальні послуги. Як вже зазначалося судом, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду і знають заздалегідь, що він не буде виконаний Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що в січні 2017 року позивачем була виставлена на продажу належна йому на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . 31 липня 2017 року КП БТІ ОМР видало на ім`я [PERSON] витяг №487282.36.17, відповідно до якого квартира за адресою: [ADDRESS] не належить до самочинного будівництва та реконструкції (т.2, а.с.135). Також, матеріали справи містять скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей, з якого вбачається, що 30.11.2017 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. було нотаріально посвідчено дві довіреності №46461731 та №46461782, за якими [PERSON] доручено управляти та розпоряджатися всім своїм майном, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося (т.2, а.с.16-21). Зазначене вище на думку суду свідчить про те, що [PERSON] вчиняв активні дії, спрямовані на відчуження об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.9 Договору від 30.11.2017 року, усі витрати по посвідченню даного договору сплачує покупець. Суд звертає уваги на те, що згідно відповіді АТ «ОЩАДБАНК», 30 листопада 2017 року [PERSON] було здійснено 4 платежі, а саме: - 180,00 гривень на користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.А. за отримання інформації з Державного реєстру; - 64,00 гривень користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.А. за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно; - 50,00 гривень користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.А. за отримання витягу з наказу про державну реєстрацію; - 6\~998,50 гривень користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.А. 1% з придбання нерухомого майна (т.3, а.с.6). Тобто, [PERSON] вчиняла свідомі дії задля виконання зобов`язання за договором купівлі продажу від 30.11.2017 року. Посилання позивача на те, що він сплачував заборгованість за житлово-комунальні послуги на думку суду не не можуть слугувати підставою для визнання правочину фіктивним. Твердження позивача про те, що даний договір є фіктивним, оскільки, у договорі відсутнє посилання на те, що сторони підтверджують, що договір укладається сторонами без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення та про те, що нотаріус не здійснив перевірку відсутності обману чи приховування фактів, які мають істотне значення та оплати договору купівлі-продажу не заслуговують на увагу, оскільки, у п.12 договору вказано, що сторони попереджені про правові наслідки вчинення договору під впливом обману та під впливом насильства та підтверджують, що вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними, підтверджують, що цей договір не є фіктивним, удаваним, укладання цього договору відповідає їх дійсним намірам та інтересам. Приватний нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особи подали неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії, подали недійсні та/або підроблені документи, не заявили про наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися договір. Як вже зазначалося судом, однією із ознак фіктивності правочину є введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників. Проте, позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що укладання такого договору було укладено для введення в оману третьої особи (в тому числі кредиторів). Позивач також стверджує про те, що у діях [PERSON] був наявний умисел на безкоштовне отримання квартири у власність внаслідок обману, оскільки, якби позивач володів інформацією щодо реальності такого договору та його правових наслідків, він би його не укладав. У частині першій статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення (абзац 2 частини першої статті 229 ЦК України). Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Обман може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні відомостей, надання підроблених документів і т. п.); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які він повинен був зробити (зокрема, умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення і т. п.). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2022 року у справі № 760/21633/15 (провадження № 61-4464св21) зазначено, що «обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Встановлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України. Подібні висновки викладені у поставах Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 753/10863/16-ц (провадження № 61-34575св18, від 20 січня 2021 року у справі № 522/24005/17 (провадження № 5213св20)». Проте, позивачем не доведено будь-яких умисних активних або пасивних дій зі сторони [PERSON] , які були б спрямовані на введення [PERSON] в оману задля укладання такого договору та в подальшому заволодіння його майном, а своїми підписами на договорі сторони підтвердили, що договір підписується ними добровільно, при здоровому розумі, зміст цього договору їм зрозумілий, вони однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки. Також, у позовній заяві позивач посилається на те, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] є єдиним нерухомим майном. Проте, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.2007 року №421 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.02.2008 року №17658711, [PERSON] є власником нежитлового приміщення горища [ADDRESS] (т.2, а.с.117-118). Право власності на нежитлове приміщення - горище [ADDRESS] не було спростовано відповідачем. Враховуючи те, що позивачем не доведено відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки або вчинення правочину з метою введення в оману третьої особи, беручи до уваги той факт, що позивачем не надано доказів того, що [PERSON] вживала активних або пасивних дій, які були б спрямовані на введення [PERSON] в оману задля укладання такого договору та в подальшому заволодіння його майном, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed