Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

В червні 2023 року позивач звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2013 по липень 2022 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який з 2019 року фактично проживає разом з позивачем. Позивач має власне житло, не вживає спиртних напоїв, виховує сина належним чином, дбає про його здоров`я та освіту, в свою чергу відповідач власного житла не має, з березня 2022 року не бачиться з сином, оскільки проживає у м. Києві, не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не цікавиться успішністю сина у навчальному закладі. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому позивач просить визначити місце проживання малолітнього сина разом з матір`ю. Поряд з цим, представник відповідача, адвокат Ямковий В.І., надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач частково погоджується з вимогами позивача, зокрема, не заперечує, щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, проте, не погоджується з викладеними у позові обставинами, вказує, що дійсно мешкає окремо від сина, у м. Києві, де має офіційне працевлаштування. В період часу з липня по грудень 2021, до фактичного припинення шлюбних відносин, позивач разом з сином мешкали у м. Києві разом з відповідачем, де дитина відвідувала навчальний заклад. Відповідач неодноразово добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, крім того, з червня 2023 року на підставі судового наказу щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованість по аліментам, станом на дату подання відзиву, відсутня. Також позивач через неприязне ставлення до відповідача відмовляється повідомляти останньому подробиці життя сина, перешкоджає їхньому спілкуванню, навіть по телефону. Батькам відповідача, які є рідними дідом та бабою дитини та постійно проживають у м. Кривому Розі відповідач також перешкоджає у спілкуванні дитини. З урахуванням наведеного відповідач просить задовольнити позов, враховуючи зазначені ним обставини. 17 листопада 2023 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач до теперішнього часу не надав до суду адресу свого фактичного проживання, проживає у м. Києві за невідомою адресою та фактично не бачиться із сином та не бере участі у його вихованні. Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні, при цьому зазначив, що наразі дитина проживає разом з матір`ю та зареєстрована з нею за однією адресою. Відповідач не має зареєстрованого місця проживання. Рішення суду потрібне позивачу для безперешкодного виїзду з дитиною за кордон та можливої зміни місця проживання житини, оскільки отримати разовий дозвіл органу опіки та піклування викликає труднощі у позивача, так як дійсне місце проживання батька дитини (відповідача) не відоме, тому його не можливо повідомити про отримання дозволу належними чином. Представник відповідача не заперечував щодо задоволення позовних вимог, проте вважає за потрібне у позові відмовити. Представник третьої особи просила задовольнити позов, оскільки є відповідний висновок органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, визнавши їх достатніми для ухвалення рішення у справі суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач з відповідачем з 09 березня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5) На підставі рішення суду від 20.07.2022 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Згідно з Актом обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання ТОВ «ДИВОБУД» від 30.05.2023, у квартирі [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , проживають за реєстрацією [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] з 2019 року не проживає. (а.с. 10) Як вбачається з характеристики з місця навчання [PERSON] , [INFO] , останній навчається в Криворізькій гімназії №8 з січня 2021року, має достатній фізичний розвиток, високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів. У здобувана освіти сформовано широкий кругозір, читає багато художньої літератури. [PERSON] вміє висловлювати власну думку усно та письмово. Учень має добре розвинуту довільну увагу, вільно переключається із одного виду діяльності на інший, вміє зосереджуватись на суттєвих фактах, розподіляти їх. Програмний матеріал засвоює швидко, ґрунтовно, легко його відтворює. Вміє відрізняти істотні та другорядні ознаки предметів та явищ, має розвинену уяву. Особливі здібності проявляє у вивченні математики, інформатики, англійської мови. Організований, вміє самостійно працювати з підручником, засвоювати та відтворювати програмовий матеріал. Здобувач освіти контролює себе, свідомо дотримується норм культурної поведінки. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, відповідально. Бере активну участь у громадському житті гімназії та класу, у виховних заходах, в учнівському самоврядуванні. Скромний, товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, не піддається чужому впливу. Правила поведінки завжди виконує свідомо. Користується повагою серед учителів. Має авторитет серед однокласників та друзів. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Адекватно реагує на похвалу чи зауваження вчителя. [PERSON] добрий, спокійний, вихований, чесний, порядний, товариський хлопчик. Мати учня, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина. Мати і бабуся систематично відвідують заклад освіти, цікавляться не лише успіхами [PERSON] , але й справами класу, стосунками хлопчика з однокласниками, його психоемоційним станом, самопочуттям; адекватно й своєчасно реагують на зауваження, рекомендації та прохання учителя. Беруть активну участь в класних батьківських зборах, залучаються до вирішення організаційних питань класу. Користуються авторитетом серед інших батьків. Між мамою та сином панують взаємоповага та довіра. Мама та бабуся забезпечують всебічний розвиток дитини. (а.с. 6) Згідно з довідкою Криворізької гімназії №8 КМР №243 від 29.05.2023 [PERSON] , батько учня [PERSON] , [INFO] , не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не бере участі у батьківських зборах, не цікавиться успішністю сина. Вихованням дитини на даний час займається [PERSON] (а.с. 9) Рішенням Центрально-Міської районної у місті ради від 14.12.2020 позивача [PERSON] обрано головою районної у місті ради. (а.с. 11) За результатами обстеження умов проживання квартири за адресою: [ADDRESS] службою у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради складено Акт №8/10-25/444 від 26.06.2023 в якому, зокрема зазначено, що умови проживання задовільні, в квартирі наявне - газо, - водо та електропостачання, кімнати мебльовані та облаштовані побутовою технікою. Малолітній [PERSON] має окрему кімнату, в якій є ліжко, шафа, стіл для навчання, місце для проведення дозвілля, ноутбук. У дитини наявний одяг за віком та за сезоном. За цією адресою також проживає [PERSON] Стосунки в сім`ї доброзичливі, мати дитини здійснює належний догляд за сином, піклується про його розвиток, здобуття освіти, матеріально утримує. [PERSON] висловив свою думку щодо визначення його місця проживання разом з матір`ю. Батько дитини - [PERSON] за цією адресою не зареєстрований, його місце проживання невідоме. (а.с. 27) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно №336953338 від 26.06.2023 слідує, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 28) Згідно з довідкою виконкому Центрально-Міської районної у місті ради №13592 від 26.06.2023 місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , зареєстровано разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 31) Згідно з довідкою виконкому Центрально-Міської районної у місті ради №3491 від 26.06.2023 [PERSON] з 01.06.2023 знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 32) Відповідно до довідки №15/03 від 17.08.2023 слідує, що [PERSON] з 02.12.2019 по теперішній час працює у ТОВ «ВІКІНГ МОТОРЗ» на посаді консультанта у сфері технічного обслуговування автотранспортних засобів. Загальна сума доходу за період з червня 2023 року по липень 2023 року з урахуванням аліментів становить 49000,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП [NUMBER] станом на 21.08.2023 у [PERSON] відсутня заборгованість по аліментам, стягуваних на утримання [PERSON] , [INFO] . (а.с. 46) Згідно з висновком виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , №8/33-2349 від 28.06.2023 слідує, що виконком районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] (а.с. 25-26) Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 77) Аналізуючи норми права, на які посилалися сторони у справі, а також норми права, які слід застосувати, мотиви їх застосування суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону). Суд зауважує, що міжнародні та національні норми не містять норми, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У цій справі доцільно звернути увагу на постанову Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №164/812/21, в якій суд зазначив: «з огляду на викладені норми, які регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, суд має з`ясувати, чи виконав відповідач обов`язок доведення обставин, за наявності яких суд має право відмовити у визначенні місця проживання дитини з матір`ю, чи довела позивачка, що проживання дитини з нею відповідатиме найкращим інтересам дитини. Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з того, що поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, оскільки дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що між позивачем та відповідачем існує особистий конфлікт з приводу визначення місця проживання спільної дитини, який негативно впливає на дитину. В ході розгляду справи відповідач фактично не заперечував щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, проте його представник просив відмовити у позові, оскільки вважає, що в цьому не має потреби, так як дитина й так зареєстрована та фактично проживає разом з матір`ю. Позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надала до суду характеристику з місця навчання дитини, довідку з місця навчання дитини, в якій зазначено, що батько дитини не цікавиться освітою сина, акт обстеження умов проживання, згідно з яким Службою у справах дітей визнано належними умови проживання малолітньої дитини, висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів того, що проживання дитини разом з нею відповідатиме найкращим інтересам дитини, водночас відповідачем не подано суду будь-яких належних доказів, що свідчать про наявність істотних обставин, що зумовлювали б недоцільність проживання малолітнього сина разом з матір`ю. Крім цього, суд враховує, що вказане рішення суду необхідне позивачу для безперешкодного виїзду за кордон та можливої зміни місця проживання дитини. Також, суд враховує, що малолітня дитина з моменту розлучення батьків залишилася проживати разом з матір`ю, є зареєстрованою за місцем проживання матері, тоді як батько дитини не має у встановленому законом порядку зареєстрованого місця проживання, мешкає у іншому місті, матеріально підтримує дитину - сплачує аліменти, оскільки в силу ст. 180 СК України зобов`язаний це робити, проте не цікавиться життям дитини та з дитиною фактично не спілкується. Крім цього, органом опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , було враховано як ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, так і вік дитини, стан її здоров`я, створені умови проживання для дитини у позивача, її дохід, характеристику з місця роботи та власну думку дитини, який повідомив, що бажає жити з матір`ю. Та обставина, що позивач створила нову сім`ю і нав`язує дитині «нового батька», як на тому стверджував представник відповідача, не є підставою для відмови у встановленні місця проживання дитини з матір`ю, так як у справі відсутні відомості про те, що створення позивачем нової сім`ї негативно вплинуло на виконання нею батьківських обов`язків щодо сина. Крім того, зростання у повній сім`ї також відповідає інтересам дитини і не може оцінюватися як негативна обставина. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте, оскільки позивач на заявляла вимог про стягнення судових витрат з відповідача, про що зазначила у позові, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved