Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

30.04.2024 [PERSON] здала на пошту позов до [PERSON] , в якому вказує, що з 14.05.2011 по 02.04.2015 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 18.03.2015 на утримання доньки [PERSON] з відповідача на її користь було стягнуто аліменти в розмірі частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На даний час діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Її матеріальний стан не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний, всебічний розвиток дітей, оскільки вона не працює, а лише отримує соціальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею шестирічного віку. Відповідач кошти на утримання дітей не надає, хоча офіційно працює та інших утриманців не має. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше рекомендованого розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 06.05.2024 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (а. с. 25). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 14.05.2011 по 14.04.2015 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 9-10). [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 12, 14, 16). Діти зареєстровані та проживають з матір`ю, перебувають на її утриманні (а. с. 13, 15, 17-19). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 30.03.2015, яке набрало законної сили 10.04.2015, з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.03.2015 до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). З огляду на положення ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 2563 грн, а для дитини віком від 6 до 18 років 3196 грн. Згідно з ч. 1 ст. 81, ст. 76 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Всупереч зазначеним вимогам позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що у відповідача є достатній заробіток (дохід) для сплати аліментів у мінімально рекомендованому розмірі на дитину, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, як це передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. З відповідача за рішенням суду вже стягуються аліменти на найстаршу дитину в розмірі 1/4 частини його доходу. Суд звертає увагу, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] на користь їх матері до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1211 грн 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial