Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат - Попович Марта Ігорівна, звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що було зроблено актовий запис №597 розірвати, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, Підставою звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу зазначено, те що на даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, оскільки у сторін по справі різні погляди на сімейні відносини. Шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, сторони по справі проживають окремо з квітня 2023 року, тобто більше 11 місяців, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області від\~26.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. 13.03.2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» подала заяву про збільшення позовних вимог, до якої додано докази її направлення іншому учаснику справи. У заяві просить: - шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що було зроблено актовий запис №597 - розірвати. Стягнути з [PERSON] (адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (Адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Відновити позивачу, [PERSON] дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». 19.03.2024 до суду відповідачем було подано заяву про надання строку на примирення протягом 6 місяців, у якій вказує на те, що в обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, ми стали один до одного чужими людьми, відсутнє спілкування, кожен з нас живее окремо, перестали проживати разом із квітня 2023 року. Однак дана інформація не віповідає дійсності, так як в минулому році разом переїжджали тимчасово проживати за кордон (Чеська Республіка), а проживати окремо почали в кінці 2023 року. Має надію, що їм вдасться зберегти шлюб, за останній місяць їх стосунки з позивачкою покращилися, між ними відсутні сварки чи конфліктні ситуації. Просить суд надати їм час для примирення, так як їх сім`я є сенсом його життя, вважає що в них немає підстав для розірвання шлюбу. 29.03.2024 до суду через систему «Електронний суд» представник позивача подала заперечення на клопотання (заяву), в якому зазначено, що позивач щодо заяви відповідача про надання строку для примирення заперечує, вважає що примирення і подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, оскільки з листопада 2023 сторони проживають окремо, у січні 2024 вони звернулися зі спільною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо розірвання шлюбу, однак по спливу 30-ти денного терміну відповідач відмовився від розірвання шлюбу. Позивач прийняла остаточне рішення про розірвання шлюбу, і підтримує його. Також у заяві зазначено, що позивачу присвоєна третя група інвалідності, та вважає що відповідач умисно намагається продовжити строки розгляду позовної заяви про розірвання шлюбу, оскільки саме шлюб забезпечує йому звільнення від мобілізації. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 02 квітня 2024 року у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про надання строку для примирення у справі №308/3200/24, - відмовлено. Представник позивача у судовому засіданні 28.05.2024 позовні вимоги підтримала, обгрунтування навела аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того, зазначила, що у сторін спільних дітей немає, з 20.11.2023 позивач винаймає окрему квартиру, в якій проживає з сином. У січні 2024 сторони звернулися зі спільною заявою про розірвання шлюбу до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак з невідомих причин по спливу 30-ти денного терміну відповідач відмовився від розірвання шлюбу, тому звернулися до суду. Позивач не бажає зберегти вказаний шлюб та наполягає на розлученні. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розірвати шлюб між сторонами, відновити позивачці її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того зазначила, що після ухвалення рішення нею буде подана заява про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідач в судовому засіданні 28.05.2024 року заперечив проти розірвання шлюбу, зазначив, що вони давали обіцянки перед [PERSON] , визнає що були моменти коли він діяв неправильно, не залишився поруч з дружиною в Чехії, коли вона потребувала цього, але він зрозумів свою помилку і намагається усе виправити. Також вказав, що у вересні 2023 між ними була домовленість, що дружина більше часу буде проводити із сином, але обставини, робота в Чехії, його догляд за сусідкою змусили їх жити окремо. Зазначив, що фінансово забезпечував сім`ю, після судового засідання віддав позивачці автомобіть та на картку переслав кошти. Наголосив, що готовий жити з позивачкою навіть якщо вона вибрала іншог. Вважає, що підстав для розірвання шлюбу немає. В судовому\~засіданні 28.05.2024\~заслухавши думку\~учасників,\~судом протокольною\~ухвалою,\~було визнано\~явку позивачки\~обов`язковою,\~для дачі\~особистих пояснень. Позивач в судовому засіданні 31.05.2024 позов підтримала, зазначила що з квітня 2023 року частково жили з відповідачем разом, оскільки вона була за кордоном, а з 20.11.2023 проживають окремо, вона винаймає квартиру та проживає разом з своїм сином від іншого шлюбу. Вказала, що через різні погляди на життя немає наміру та не бажає перебувати в шлюбі в якому їй не комфортно. Відповідач її постійно морально принижував, завдавав болю, не доглядав її, не забезпечував фінансово, не любить її сина. Просила позов задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 25.09.2020 року зареєстрували шлюб в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №597. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 25.09.2020 року. З копії акту про фактичне проживання осіб за адресою №01/11/23 від 20.11.2023 слідує, що [PERSON] фактично проживає разом з [PERSON] , [INFO] по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Вказаний акт підписано мешканцями будинку [ADDRESS] та головою ОСББ «Можайського 3». Копією заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей від 06 січня 2024 підтверджується, що така була подана [PERSON] та [PERSON] до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Державна реєстрація розірвання шлюбу призначена на 07.02.2024р., однак така м істить запис «Від розірвання шлюбу відмовляюсь. Свідоцтво про шлюб отримав.». Крім того, в матеріалах справи наявна копія пенсійного посвідчення серія [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] призначено пенсію по інвалідності 3 гр., загальне захворювання, дата видачі:31.05.2023, термін дії: 31.05.2024, а також копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ №295727 видана [PERSON] , в якій вказано, що їй встановлена третя група інвалідності, дата чергового переогляду 20.05.2024. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем в судовому засіданні обставини, що у сторін спільних дітей немає, через різні погляди на сімейне життя шлюб між подружжям перестав існувати, з листопада 2023 року сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, та вважає що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Суд,\~також враховує\~позицію відповідача,\~який заперечив\~проти розірвання\~шлюбу,\~скористався своїм\~правом на\~подання заяви\~про примирення,\~однак ухвалою\~суду від 02 квітня 2024 року, у задоволенні заяви про надання строку для примирення відповідачу відмовлено. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає\~підстави для\~висновку про\~те,\~що подальше\~проживання та\~збереження сім`ї\~сторін неможливе,\~тому суд\~приходить до\~переконання,\~що їх\~шлюб слід\~розірвати. Після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку позовні вимоги [PERSON] , задоволені повністю, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved