Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 21.09.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільних дітей у даному шлюбі у них немає. Позивач зазначає, що вони прожили у шлюбі з відповідачем 10 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. На жаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Вона неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але він не реагував на її зауваження. Вони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В результаті таких розмов вони прийшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Позивач зазначає, що збереження сім`ї з відповідачем і подальше спільне проживання є неможливим. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що вимоги зазначені у позовній заяві підтримує у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 21.09.2013 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане виконавчим комітетом Строжницької сільської ради. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Як встановлено згідно пояснень позивачки у позовній заяві, і не спростовано відповідачем, внаслідок непорозумінь між сторонами втрачено любов та повагу одне до одного, сторони дійшли висновку про неможливість подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач проти задоволення позову не заперечив, подавши до суду заяву у якій зазначив, що вимоги зазначені у позовній заяві підтримує у повному обсязі. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved