Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

В грудні 2023 року позивач через свого представника адвоката Єфремової І.І., звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 12.06.2021 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі № 84411, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що дізналась про наявність виконавчого провадження №66658820 у вересні 2023 внаслідок заблокованих карткових рахунків. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., є незаконним та порушує конституційні права позивача, при цьому заборгованість стягнута фактично за п`ять днів, а свідоцтво нотаріуса анульоване. Після укладення договору факторингу ТОВ «Дорі Фінанс» одразу звернулось за вчиненням виконавчого напису, а не до боржника для з`ясування усіх питань по заборгованості.\~\~\~\~ Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, копії ухвали надіслані учасникам справи. 05.02.2024 року на адресу суду\~ від представника позивача [PERSON] , надійшла заява про забезпечення вищевказаного позову. 08.02.2024 ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 07.03.2024 на адресу суду від представника відповідача директора Мойсеєнка Д.М., засобами поштового зв`язку надійшли додаткові пояснення, в яких висловлено прохання відмовити\~ повністю в задоволенні позовних вимог. Зазначено, що позивач не наводить доказів щодо спростування зарахування грошових коштів на банківську карту та їх сплати за договором, тим самим підтверджує факт виникнення заборгованості за договором. Також у поясненнях наведено судову практику. В матеріалах справи містяться відомості про доставку учасникам справи надісланих судом електронних документів, а також зворотні поштові повідомлення про отримання позивачем, відповідачем та приватним виконавцем надісланих судом поштових документів. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Будь-яких інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною видано виконавчий напис № 84411, яким звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНКОПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , заборгованість за кредитним договором № 0501614164 від 03.08.2019 на користь ТОВ «Дорі Фінанс». У виконавчому написі наведений період заборгованості - з 04.06.2021 по 09.06.2021, заборгованість виникла за кредитним договором № 0501614164 від 03.08.2019. Сума заборгованості складає 14 948,50 грн., з яких: 1 400 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13 548,50 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису стягнуто 1 000 грн., загальна сума до стягнення становить 15 948,50 грн. 01.09.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича відкрито виконавче провадження № 66658820 на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах міститься копія листа Міністерства юстиції від 07.08.2023, в якому вказано, що наказом від 01.11.2021 № 3897/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я [PERSON] .\~ При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Матеріали справи не містять самого кредитного договору або його копії, укладеного між позивачем та ТОВ «Інфінанс», розрахунку заборгованості, виписки про рух коштів та інших документів, що були підставою для видачі виконавчого напису нотаріусом. Наведене виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості та безспірність вказаних до стягнення сум, а саме тілі кредиту та відсотків, при цьому за змістом виконавчого напису кредитний договір укладено 03.08.2019, а заборгованість нарахована в період з 04.06.2021 по 09.06.2021. Також суд враховує, що у пункті 83 постанови від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, врахувавши доводи представника відповідача, з урахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Доводи представника відповідача ґрунтуються на припущеннях, при цьому вимоги позивача та встановлені судом обставини справи не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами. Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії наступних документів, які були додані до позовної заяви: 1) прибутковий касовий ордер №43 від 04.12.2023 про сплату позивачем на користь адвокатського бюро «Ірини Єфремової» 5 000 грн.; 2) ордер серії АІ №1467485 про надання правничої допомоги позивачу адвокатом Єфремовою І.І.; 3) свідоцтво про право на заняття [PERSON] адвокатською діяльністю серії КС № 8794/10 від 07.02.2020; 4) орієнтовний розрахунок сум судових витрат позивача, згідно якого послуги за професійну правову допомогу полягали: зустріч та консультація з клієнтом, ознайомлення з документами, узгодження правової позиції - 1 000 грн.; підготовка та подання позовної заяви - 3 000 грн.; участь в судових засіданнях та отримання рішення суду - 1 000 грн. Всього сума на правничу допомогу становить 5 000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Зі змісту розрахунку судових витрат вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 5 000 грн. з яких 1 000 грн. за участь у судових засіданнях та отримання рішення суду. Разом з цим, розгляд даної справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, при цьому отримання рішення суду за своїм змістом не є правовою допомогою під час розгляду справи, отже відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат на суму 1 000 грн. Таким чином, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 4 000 грн. є співрозмірним з обсягом часу, витраченим адвокатом на надання послуг в межах цієї справи, а також відповідає критеріям розумності та справедливості, при цьому судом не встановлено підстав для зменшення цієї суми. Крім цього, у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. за подачу позову та 605,60 грн. заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved