Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

27.12.2023 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: 79026 м.Львів, вул. Івана Франка, 157 та просить суд: - визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Львова громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , батьком [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . - внести відомості до актового запису № 10838 про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Свої вимоги заявник мотивує тим, що мати позивача [PERSON] , в силу певних життєвих обставин, зробила запис про батька дитини в книзі записів народжень на підставі ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, тобто запис був зроблений з її слів. Разом з тим ім`я по батькові вона зазначила відповідача « [PERSON] ». 16 січня 2002 року по причині нещасного випадку його мати померла. З того часу його вихованням та утриманням займався виключно [PERSON] , що підтверджується актом ЛКП «Балатон-409» від 11 квітня 2023 року, розпорядженням Галицької районної адміністрації від 20.02.2002 року № 141 «Про встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] », розпорядженням Галицької районної адміністрації від 24.02.2005 року №181 «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] ». Про те, що [PERSON] біологічний батько позивача йому стало відомо нещодавно. На даний час визнання батьківства йому необхідно для можливості врегулювати родинних правовідносини з батьком. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою від 17.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 09.02.2024 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та доручено проведення судово-експертній установі "Львівський НДЕКЦ МВС України". 17.05.2024 на адресу суду надійшов результат молекулярно -генетичної експертизи від 09.05.2024 р. Ухвалою від 17.05.2024 поновлено провадження по вищезгаданій справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 05.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] , не прибув, однак надав на адресу суду довідку від 15.12.2023 року про те, що проходить військову службу в с.Мала Любаша, Рівненського району, Рівненьської області /а.с.5/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подав на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи його відсутності. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , в графі батьки записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.01.2002 року, міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №465, мати позивача [PERSON] померлв [INFO] /а.с. 13/. З часу смерті матері вихованням та утриманням позивача займався виключно [PERSON] , що підтверджується актом ЛКП «Балатон-409» від 11 квітня 2023 року /а.с.18/, розпорядженням Галицької районної адміністрації від 20.02.2002 року № 141 «Про встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] », розпорядженням Галицької районної адміністрації від 24.02.2005 року № 181 «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] » /а.с.17/. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ст. 4 ч.1; 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved