Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0994 га, кадастровий номер 2622882401:01:002:0577, для ведення особистого селянського господарства, згідно рішення XVIII сесії XXI скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 17 листопада 1993 року «Про передачу земель у приватну власність». Крім того, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,30 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області, урочище «Лизнівське пасовище», згідно рішення 11 сесії 3 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 10 листопада 2000 року «Про часткове виділення земельної частки (паю) громадянам для ведення товарного виробництва». Свою позовну заяву мотивує тим, що рішенням XVIII сесії XXI скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 17 листопада 1993 року «Про передачу земель у приватну власність» її батькові [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки, загальною площею 0,52 га, з яких 0,27 га рілля. Однак, [INFO] [PERSON] помер. На день видачі довідки вона єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину, інші спадкоємці зі заявами про прийняття спадщини не звертались. Постановою від 31.10.2023 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, винесену виконуючою обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори Фединою А.М. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,0994 га, кадастровий номер 2622882401:01:002:0577, для ведення особистого селянського господарства, яку сформовано на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та яка передана спадкодавцю у власність вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування. Причиною відмови зазначено відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Крім того, [INFO] померла [PERSON] . На день видачі довідки вона є спадкоємцем останньої за заповітом. Інші спадкоємці зі заявами про прийняття спадщини не звертались. 02 квітня 1999 року на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 008279 про те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Підгір`я», розміром 29,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2015 у справі № 345/635/15-ц за нею визнано право власності на земельну ділянку, площею 0,8134 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 161429. На момент ухвалення вищевказаного судового рішення, їй не було відомо про рішення Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 10 листопада 2000 року «Про часткове виділення земельної частки (паю) громадянам для ведення товарного виробництва». Довідкою від 27.02.2024 № 36, яку видано виконавчим комітетом Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, підтверджується, що взамін вищевказаного сертифікату із загальної площі [PERSON] видано державний акт серії ЯЖ № 161429 на площу земельної ділянки 0,8134 га та 0,30 га (залишок площі), що знаходиться в урочищі «Лизнівське пасовище» в с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області. Листом від 02.04.2024 № 107/01-16 виконуючою обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,30 га їй відмовлено, оскільки на дану земельну ділянку відсутній документ про право власності. Позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, а розгляд справи просить проводити без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовну заяву підтримує та просить задоволити її в повному обсязі, а розгляд справи проводити без участі представника Верхнянської сільської ради. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 08.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 28.05.2024 представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовну заяву підтримує та просить задоволити її в повному обсязі, а розгляд справи проводити без участі представника Верхнянської сільської ради. 03.06.2024 позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, а розгляд справи просить проводити без її участі. Ухвалою суду від 03.06.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: рішенням XVIII сесії XXI скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 17 листопада 1993 року «Про передачу земель у приватну власність» [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки, загальною площею 0,52 га, з яких 0,27 га рілля (а.с. 5-7). Згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність [PERSON] за адресою с. Завадка Калуського район встановлено, що підставою для її розроблення слугував архівний витяг із протоколу 18 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради від 17 листопада 1993 року. Площа земельної ділянки становить 0,0994 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2622882401:01:002:0577. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2300378532022 від 14.02.2022 земельній ділянці площею 0,0994 га, що знаходиться с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області присвоєно кадастровий номер 2622882401:01:002:0577. Вид використання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с. 8-10). Згідно з довідкою в.о. завідуючої Калуської державної нотаріальної контори від 08.08.2023 № 226/01-16 в Калуській державній нотаріальній конторі 02.12.2008 було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На день видачі довідки його спадкоємцем є дочка [PERSON] , яка 25.12.2009 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с. 11). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 17554954 від 02.12.2008 Калуською районною державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] (а.с. 12), а також здійснено реєстрацію свідоцтва про право на спадщину, де спадкоємцем вказана [PERSON] , що підтверджується витягом від 25.12.2009 (а.с. 13). Постановою в.о. державного нотаріуса від 31.10.2023 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0994 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області. Причиною відмови зазначено те, що інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі по вказаній у постанові земельній ділянці відсутня (а.с. 15). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2014 (а.с. 16). 02 квітня 1999 року на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 008279 про те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Підгір`я», розміром 29,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 17). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2015 у справі № 345/635/15-ц за [PERSON] визнано право власності, зокрема, на земельну ділянку площею 0,8134 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як встановлено зі змісту рішенні вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 161429 (а.с. 18-20). Згідно з довідкою № 04-01/558 від 03.07.2023, виданої архівним відділом Калуської РДА встановлено, що рішенням 11 сесії 3 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 10 листопада 2000 року «Про часткове виділення земельної частки (паю) громадянам для ведення товарного виробництва» [PERSON] виділено земельну частку (пай) площею 0,30 га для розширення особистого підсобного господарства без створення юридичної особи (а.с. 21). [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно належала земельна часта (пай) в розмірі 1,1434 га для ведення товарного виробництва на території Завадської сільської ради, з них на: 0,8134 га для ведення товарного виробництва, видано державний акт на право земельну ділянку та 0,30 га для розширення особистого підсобного господарства, на підставі рішення сільської ради від 10.11.2000, що підтверджується довідкою Верхнянською сільською радою від 12.01.2024 (а.с. 22). Відповідно до довідки від 27.02.2024 № 36, виданої виконавчим комітетом Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області [PERSON] згідно сертифікату належала земельна частка пай (площею) 1,13 га або 29,95 умовних кадастрових гектарах. Взамін вищевказаного сертифікату із загальної площі [PERSON] видано державний акт серії ЯЖ № 161429 на площу земельної ділянки 0,8134 га та 0,30 га (залишок площі) знаходиться в урочищі «Лизнівське пасовище» в с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 23). З довідки в.о. завідуючої Калуської державної нотаріальної контори від 08.08.2023 № 225/01-16 встановлено, що в Калуській державній нотаріальній конторі 16.08.2014 заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На день видачі довідки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с. 24). Листом в.о. державного нотаріуса від 02.04.2024 № 107/01-16 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,30 га відмовлено, оскільки на дану земельну ділянку відсутній документ про право власності (а.с. 25). Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216\~ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно зі статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . Крім позивачки, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцями однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавців не укладався. Враховуючи, що спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] за життя було розпочато, але не завершено, процедуру приватизації земельної ділянки, площею 0,27 га, площа якої після розроблення технічної документації була визначена у розмірі 0,0994 га (кадастровий номер 2622882401:01:002:0577), та земельної ділянки, площею 0,30 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області, урочище Лизнівське пасовище, відповідно, [PERSON] , прийнявши фактично спадщину після їх смерті, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцям, у тому числі право на приватизацію земельних ділянок, переданих померлим за життя відповідними рішеннями органу місцевого самоврядування, тому суд приходить до висновку що позивачка як спадкоємець має право на завершення приватизації даних земельних ділянок, розпочатих спадкодавцями, а тому позов є підставним та підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України, ст. 116, 121 ЗК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved