Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

07 березня 2024 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] - адвоката Байда Мар`яни Олегівни до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2019 у справі №334/7658/18. В обґрунтування позову зазначила, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2019 у справі №334/7658/18, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 гривень, щомісячно на кожного, починаючи з 17.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Як встановлено заочним рішенням суду, розпорядженням № 957р від 10.10.2018 голови районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району, місце проживання малолітніх дітей визначено разом з позивачкою. Шлюб рішенням суду між сторонами було розірвано. Призначений судом розмір аліментів в розмірі 1500 гривень не може у повній мірі задовольнити потреби дітей у харчуванні, одязі, лікуванні, тощо, оскільки з цього часу значно збільшився рівень споживчих цін, прожитковий мінімум і потреби дітей, відбулось значне подорожчання всіх товарів та послуг, у порівняні з січнем 2019 року. У зв`язку із зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище позивача змінюється, ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дітей значні кошти на відповідне харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, проїзд у транспорті, заняття в гуртках. Сума, яку перераховує відповідач для дітей недостатня, тому діти потребують більшої уваги з боку матеріального забезпечення батька. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі не менше як 33% з його щомісячного доходу та з урахуванням усіх вид доплат, надбавок, та премій. Відповідач є молодою, працездатною людиною і має виконувати свій батьківський обов`язок щодо своїх дітей. Наразі, відповідач офіційно служить у лавах ЗСУ і має стабільний, постійний, високий дохід. На теперішній час зазначена сума є недостатньою для утримання дітей. Боржник отримує\~дохід в\~ [INFO] , що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.04.2022 по ВП № 58836357. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2019 року по справі №334/7658/18, стягнувши з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, припинивши стягнення за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2019 у справі №334/7658/18. Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання законної сили рішенням суду і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. 18.03.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник - адвокат Байда М.О. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, просила позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2019 у справі №334/7658/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 гривень, щомісячно на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 17.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Заочним рішенням також встановлено, що розпорядженням № 957р від 10.10.2018 голови районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району, місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначено разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до\~постанови державного\~ виконавця\~Дорошенко А.О.\~ВП №58836357\~від 21.04.2022\~боржник отримує\~дохід в\~ [INFO] . Стаття 182 Сімейного кодексу України, передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 192 Сімейного кодексу України, передбачає зміну розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Аналогічна позиція зазначена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України, нормами якого та ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-XІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини гарантовано, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з частинами 8, 9 статті 7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У статті 150\~СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ч. 2 ст.\~182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 183 та 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження Як вбачається з позовної заяви та наданих доказів, позивачка просить суд змінити спосіб стягуваних з відповідача аліментів з 1500,00 гривень щомісячно, на кожну дитину на 1/3 частину від заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Як підставу для зміни способу стягуваних з відповідача аліментів, позивач зазначила, що на теперішній час зазначена сума є недостатньою для утримання двох дітей, їх виховання та розвитку, піклування про здоров`я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дітьми освіти, а тому з урахуванням вказаних обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, наявність норми про можливість зміни способу стягнення аліментів, вважає що позовні вимоги відповідають інтересам дитини, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, не погіршать його матеріального становища і визначення указаного способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дітей на утримання від батька-відповідача відповідно до положень Закону. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 3196 гривень. При прийнятті рішення щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги те, що аліменти є необхідністю для забезпечення нормальних матеріальних умов життя малолітніх дітей, а також наявність можливості відповідача надавати аліменти саме у заявленій у позові частці від заробітку, у зв`язку з чим дійшов висновку про задоволення позову та зміну способу стягнення аліментів, стягуваних з відповідача на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~432\~ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили виконавчий лист по справі № 334/7658/18, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя, є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з припиненням обов`язку боржника [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

Outcome: approved