Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

04.04.2024 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , за життя вона залишила заповіт від 04.01.2007 року на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на користь позивача та [PERSON] , яка 25.06.2014 року звернулась до державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальнікова З.В. із заявою, якою відмовилась від належної їй спадщини, згідно заповіту від 04.01.2007 року, зареєстрованого за № 02, на користь позивача [PERSON] . Особи, які мають право на обов`язкову частку відсутні, спадщину вона прийняла шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. №372/02-14 від 20.03.2024 року, їй було повідомлено про неможливість оформлення спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюваних документів та реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у спадкодавця згідно діючого законодавства. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено довідкою № 1397, виданою 09.01.2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 04.01.2007 року секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , зареєстрованого до книги для записів нотаріальних дій за № 02, [PERSON] заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] своїм донькам [PERSON] та [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76657985 від 18.04.2024 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіною О.М., заповіт [PERSON] від 04.01.2007 року, зареєстрований за № 02 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. 25.06.2014 року [PERSON] у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України, звернулась до державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальнікова З.В. із заявою, якою відмовилась від належної їй спадщини, згідно заповіту від 04.01.2007 року, зареєстрованого за № 02, на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину (спадкова справа № 304/2014). Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. №372/02-14 від 20.03.2024 року, [PERSON] повідомлено про неможливість оформлення спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюваних документів та реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у спадкодавця згідно діючого законодавства. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved