Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

08.05.2024 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача АТ «КЗРК» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з профзахворюванням, яким просить стягнути, відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України 190\~000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності (а.с.1-2). В обґрунтування вказує, що в період часу з 06.02.2003р. по 03.08.2022р. позивач працювала на різних посадах АТ «Криворізький залізорудний комбінат», а саме: учнем машиніста конвеєра, машиністом конвеєра дробильно-сортувальної фабрики ш.Октябрьська (ш.Покровська), стовбуровою, машиністом підіймальної машини ш.Гвардійська, машиністом підіймальної машини проходки ш.Покровська (ш.Октябрьська) шахтобудівельного управління, підпадала під вплив шкідливих факторів, умови праці характеризувалися недосконалістю технології підземного видобутку руди та робочого місця. В період роботи позивача у шкідливих умовах праці на АТ, нею отримані хронічне професійне захворювання: - хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії емфізема легень другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня, які, відповідно до акту розслідування від 11.03.2024, виникли з вини роботодавця. В окремій думці членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] та [PERSON] зазначено, що виникнення професійних захворювань у [PERSON] є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично-допустимий рівень. Первинним оглядом МСЕК від 25.04.2024 року їй було встановлено 20% втрати професійної працездатності з 01.04.2024 безстроково, потреба у забезпеченні лікарськими засобами та ВМП. Позивач вважає, що у зв`язку із професійним захворюванням, враховуючи його характер і тривалість, вона втратила здоров`я, яке не можливо відновити, живе з постійним фізичним та душевним болем. Позивач постійно відчуває виражену задишку при незначному фізичному навантаженні, епізодичність утрудненого дихання до 1-2 рази на добу, які виникають частіше при фізичному авантаженні, рідше спонтанно вранці, приступоподібний кашель з утрудненим відходженням невеликої кількості слизового в`язкого харкотиння, біль у грудях та між лопатковій дільниці, загальну слабкість, підвищену втому, запаморочення, головний біль, стійкий біль та обмеження рухів у поперековому відділі хребта з іррадіацією у кінцівки, біль в колінних суглобах. Через захворювання позивачу тяжко виконувати навіть незначну роботу по дому, тому «вона лягла на плечі її чоловіка», що у свою чергу призводить до сварок та непорозуміння у сім`ї. Заразпозивач змушена відмовитися від активного способу життя, своїх звичок, вподобань та замість цього багато часу проводити у лікарнях. Через хворобу порушилися її зв`язки з подругами, що додатково спричиняє душевні страждання Робота, яку виконував позивач, працюючи на АТ «Кривбасзалізрудком», проходила в шкідливих умовах праці, які перевищували санітарно-допустимі норми, а адміністрація підприємства, в свою чергу, не забезпечила поліпшення умов праці, протягом тривалого часу не вживала заходів для усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів, чим було порушено законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи, не виконала вимоги ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", тому просить суд стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 13.05.2024 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана 20.05.2024, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.67). 27.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позов разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу. Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, у відзиві звертає увагу суду на те, що позивач була попереджена про шкідливість умов праці, за роботу в шкідливих умовах позивач отримувала пільги та компенсації, підвищену оплату праці та додаткові відпустки. Тривалість роботи позивача в шкідливих умовах залежить від самого працівника і лише працівник несе відповідальність за наслідки свого вибору. Працюючи в шкідливих умовах, позивач сам повинен дбати про свій стан здоров`я. Роботодавець здійснював усі заходи, які спрямовані на зменшення впливу на дії шкідливих виробничих факторів на здоровя позивачки. Крім того, позивачем не надано доказів спричинення шкоди, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, сума не відповідає вимогам розумності та справедливості, адже позивач звільнилася з роботи за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, а не через незадовільний стан здоров`я, просить відмовити в задоволенні позову (а.с.55-66). Інших письмових клопотань, заяв, заперечень учасники справи суду не надавали. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 06.02.2003р. по 03.08.2022р. позивач працювала на різних посадах АТ «Криворізький залізорудний комбінат», а саме: учнем машиніста конвеєра, машиністом конвеєра дробильно-сортувальної фабрики ш.Октябрьська (ш.Покровська), стовбуровою, машиністом підіймальної машини ш.Гвардійська, машиністом підіймальної машини проходки ш.Покровська (ш.Октябрьська) шахтобудівельного управління. Позивач була прийнята на роботу в 2003 році у Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», а з 01.06.2021 АТ «Кривбасзалізрудком». Згідно з наказом від 15.07.2022р. №2429 найменування шахти Октябрьська змінено на шахта «Покровська» (а.с.5-17). У зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 13.02.2024, а також згідно акту розслідування хронічного\~професійного захворювання\~від 11.03.2024, позивачу встановлено діагноз: - хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня (а.с.24-32). Щодо окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] та [PERSON] , та як зазначено у відзиві, що ПАТ «Кривбасзалізрудком», як роботодавець, не винне у виникненні професійних захворювань у [PERSON] , так як умови праці, в яких працювала позивач, не створювались шахтою в АТ «Кривбасзалізрудком», а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом та результатом проектних робіт, виконаних державними органами при проектуванні шахти, суду представником відповідача не надано жодних доказів на підтверлдення цієї обставини. Первинним оглядом\~МСЕК від\~25.04.2024\~року [PERSON] \~було встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково, потреба у медикаментозному лікуванні, забезпеченні ВМП (а.с.33). \~ \~ \~ \~З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] внаслідок отриманого нею професійного захворювання та втрати у зв`язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. Так, згідно зі ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11.03.2024 (а.с.27-32), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів, пил переважно фібро генної дії: концентрація пилу переважно фібро генної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично допустиму в середньому у 1,13 рази (2,22-2,29 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3). Умови виробничого середовища та важкість праці машиніста підіймальної машини відносяться до 3 класу 1 ступеню шкідливості (а.с.28,29). Позивач працювала в умовах впливу шкідливих факторів впродовж 10 років 09 місяця (а.с.28). Визначаючи розмір\~моральної шкоди,\~суд вважає,\~що слід\~врахувати роз`яснення\~п.9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995р.,\~з подальшими\~змінами,\~"\~Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди",\~відповідно до\~якого,\~розмір відшкодування\~моральної шкоди\~суд визначає\~в межах\~заявлених вимог\~залежно від\~характеру та\~обсягу заподіяних\~позивачеві моральних\~і фізичних\~страждань,\~з урахуванням\~в кожному\~конкретному випадку\~ступеня вини\~відповідача та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховується характер\~і тривалість\~страждань,\~стан здоров`я\~потерпілого,\~тяжкість отриманого\~захворювання,\~істотність вимушених\~змін у\~його життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~конкретні обставини\~по справі,\~характер моральних\~страждань і\~наслідки,\~що наступили. При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов`язаного з обмеженням в пересуванні та фізичними навантаженнями, фізичними і моральними стражданнями позивача у зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються висновком МСЕК, медичним висновком лікарсько-експертної комісії, епікризами, виписками із медичних карт стаціонарного хворого, випискою із амбулаторної карти (а.с.24-26,33-46), позов слід задовольнити частково та стягнути з АТ на користь позивача 85\~000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18\~Податкового кодексу\~України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164\~Податкового кодексу\~України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода, у зв`язку з ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з АТ на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial