Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова з\~позовною заявою,\~в якій\~просить,\~з урахуванням\~уточнень,\~стягнути із\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~утримання,\~як повнолітньої\~дитини,\~що продовжує\~навчання,\~у розмірі\~1/4\~частини щомісячно\~від усіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи стягнення\~з "01"\~травня 2023\~року і\~до закінчення\~навчання \~"01"\~червня 2025\~року;\~стягнути із\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~аліменти на\~утримання,\~як повнолітньої\~дитини,\~що продовжує\~навчання,\~у розмірі\~2684,00\~грн.,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з "01"\~травня 2023\~року і\~до закінчення\~навчання \~"01"\~червня 2025\~року;\~стягнути із\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ на\~користь [PERSON] ,\~ [INFO] \~половину вартості\~навчання повнолітньої\~дитини,\~в розмірі\~10000,00\~грн.\~(десять\~тисяч гривень\~00\~копійок);\~стягнути із\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~половину вартості\~навчання повнолітньої\~дитини,\~в розмірі\~10000,00\~грн.\~(десять\~тисяч гривень\~00\~копійок). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є сином відповідачів. На час звернення із позовом, зазначає, що навчається на денній формі за контрактом в Харківському національному університеті внутрішніх справ. Батьки разом не проживають, після розірвання шлюбу між батьками він залишився проживати самостійно, батько сплачував аліменти до його повноліття. Вказує, що мати з початком повномасштабного вторгнення поїхала за кордон, отримує допомогу на проживання 502 євро та має змогу працювати лікарем. Зазначає, що батько працює,має постійну роботу, отримує заробітну плату, на обліку у лікарів не значиться, інших аліментів не сплачує, тим самим спроможний надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з викладеним просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечує. Зазначив, що батько утримував сина до досягнення ним повноліття та має намір добровільно далі прожовувати надавати кошти, про що свідчить виписка з бухгалтерії за місцем роботи. Крім того, заперечував проти прийняття позовної заяви судом з приводу недотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Ухвалою суду від 13.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , про що також свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Після досягнення повноліття, [PERSON] продовжив навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання, на контрактній основі, про що свідчить Довідка, видана ХНУВС №2/89с від 26.06.2022 року. Вартість навчання за рік становить 20000,00 грн, про що свідчить квитанція про сплату освітніх послуг №0.3176036285.1 Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати відносно [PERSON] за заявою про добровільну сплату аліментів з 01.02.2019 року по 30.06.2023 року, наданого Харківським національним медичним університетом №117 від 05.07.2023 року, [PERSON] є працевлаштованим. Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Згідно із ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, позивачем не надано жодних належних доказів щодо працевлаштування та наявності доходу у його матері [PERSON] та того факту, що вона отримує допомогу у розмірі 502 євро. В матеріалах справи наявні лише відомості про працевлаштування другого відповідача [PERSON] . Крім того, відповідачами також не надано жодних відомостей про неможливість сплачувати аліменти синові, який продовжує навчання, зокрема щодо перебування інших осіб на їх утриманні або незадовільного стану здоров`я, тощо. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що заявлений до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача розмір аліментів в розмірі 2684,00 грн. не відповідає принципам співмірності та справедливості (10000,00 грн в рік на навчання/12 місяців дорівнює 834 грн на місяць), тож враховуючи обставини суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про стягнення з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 1500,00 грн. на місяць з моменту подання подову до суду та до досягнення позивачем 23 річного віку. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] на користь позивача розмір аліментів в розмірі частини щомісячно від усіх видів його заробітку (доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає принципам співмірності та справедливості, оскільки ані самим відповідачем не заперечувався факт необхідності продовження виплат. Щодо звіту про добровільну сплату аліментів на користь сина, суд не приймає як доведеність факту продовження подальших виплат після досягнення ним повноліття, оскільки останні виплати були здійснені у березні-квітні 2022 році, тобто до 18 річного віку. Вимоги щодо окремого стягнення з батьків розміру річної оплати за навчання задоволенню не підлягають, оскільки дана обставина врахована судом при присудженні з кожного з відповідачів суми аліментів щомісячного утримання позивача. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог. Щодо вимоги позивача про початок стягнення аліментів з 01.05.2023 року то вона не підлягає задоволенню зважаючи на наступне . Згідно з ч.1 ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається що позовна заява прийнята канцелярією суду 27.06.2023 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовною заявою був звільнений від сплати судового збору, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст.ст.182, 183, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial