Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на нерухоме майно - гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . Свої вимоги позивач обґрунтовують тим, що 16 січня 1987 року виконавчий комітет Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області прийняв Рішення № 15 «Про зміну конфігурації земельної ділянки [ADDRESS] », відповідно до якого вирішив змінити конфігурацію земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] у зв`язку з відчуженням частки ділянки, площею 88 кв.м., з розташованим на ній гаражем [PERSON] та виділити останньому земельну ділянку, площею 88 кв.м., по [ADDRESS] з розташованим на ній гаражем. Зазначає, що вказаний гараж побудований за рішенням виконкому № [NUMBER] від 15 травня 1974 року. Окрім того, вказує, що 17 серпня 1987 року інвентаризаційним бюро м. Жовті Води було заведено справу на гараж, розташований в районі [ADDRESS] , в якій [PERSON] значиться як власник гаражу. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 16.02.2023 р. № 86 «Про присвоєння поштової адреси гаражу в районі домоволодіння [ADDRESS] » присвоєно поштову адресу гаражу в районі домоволодіння [ADDRESS] , що належить громадянину [PERSON] : [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 01 березня 2023 року за його замовленням було виготовлено Технічний паспорт на гараж № [NUMBER] , [ADDRESS] . Однак право власності позивача на гараж за даними реєстрових книг ДП КП «Кам`янське РБТІ» ДОР» «Жовтоводське БТІ» не зареєстроване. За таких\~обставин,\~в січні\~2024\~року [PERSON] \~звернувся до\~державного реєстратора\~прав на\~нерухоме майно\~Жовтоводської міської\~ради із\~заявою про\~проведення реєстраційних\~дій відповідно\~до Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~відносно належного\~йому гаражу.Проте позивачу було відмовлено, оскільки подані ним документи для реєстрації права власності на гараж [ADDRESS] не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Оскільки право власності на гараж не зареєстроване, [PERSON] позбавлений можливості розпоряджатися вказаним гаражем та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, що і змусило позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності на гараж. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судовому засіданні участі не приймав, при цьому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача подав письмове клопотання, де просив розглянути цивільну справу без участі представника Жовтоводської міської ради за наявними у справі документами. Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 77 ЦПК України,\~суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що\~рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області від 16 січня 1987 за № 15 «Про зміну конфігурації земельної ділянки [ADDRESS] », змінено конфігурацію земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , площею 88 кв.м., та виділено позивачу земельну ділянку площею 88 кв.м., по [ADDRESS] з розташованим на ній гаражем. 17 серпня 1987 року інвентаризаційним бюро м. Жовті Води було заведено справу на гараж, який знаходиться в районі [ADDRESS] , де зазначено, що на підставі рішення виконкому Жовтоводської міської ради народних депутатів № 171 від 15 травня 1974 року гараж належить [PERSON] 01 березня 2023 року ДП КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради «Жовтоводське БТІ» виготовлено Технічний паспорт на гараж № [NUMBER] , по [ADDRESS] . Згідно копії рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району №86 від 16 лютого 2023 року присвоєно поштову адресу гаражу в районі домоволодіння [ADDRESS] , що належить громадянину [PERSON] : [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки ДП КП «Кам`янське РБТІ» ДОР» «Жовтоводське БТІ» станом на 31 грудня 2012 року право власності на гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за архівними даними реєстрових книг не зареєстроване. Для реєстрації права власності на вказаний вище гараж [PERSON] звернувся до Державного реєстратора. Однак Рішенням №71348984 від 30 січня 2024 року йому було відмовлено. Причиною відмови реєстратор вказав те, що подані [PERSON] документи для реєстрації права власності на гараж № [NUMBER] будинок [ADDRESS] не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.\~317\~ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об`єктивні перешкоди для реалізації прав власника позивачам. Так, у постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення уст.\~392\~ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст.\~11\~ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. При цьому, на переконання суду, спірний гараж не є об`єктом самочинного будівництва у розумінні Цивільного законодавства, яке діяло на час завершення його будівництва у 1987 році. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Таким чином, відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на гараж розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст.\~316-319,\~328,\~392 ЦК України,

Outcome: approved