Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

28.03.2024 до суду надійшов зазначений вище позов, який [PERSON] обгрунтовує наступним. [INFO] помер [PERSON] , який за рішенням суду визнаний батьком позивача. Батьками померлого [PERSON] були [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] . Після смерті діда позивача відкрилась спадщина в тому числі на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є відповідач [PERSON] (другий син) та позивач за правом представлення після смерті батька [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з пропуском шестимісячного строку. Вважає, що встановлений законом строк ним пропущено з поважних причин, оскільки він з спадкодавцем не спілкувався та достовірно не знав про відкриття спадщини, а відповідач нотаріусу умисно не подав інформацію про наявного спадкоємця. Крім того, про рішення суду щодо родинних відносин з [PERSON] він дізнався після спливу строку для прийняття спадщини. Зважаючи на викладене, просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 04.04.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з"явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують. В минулому судовому засіданні, яке відбулось 24.05.2024 відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, в подальшому в судове засідання не з"явився, клопотань не надходило. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази, встановив наступні обставини. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (копія на а.с. 8-9). [INFO] помер [PERSON] (копія на а.с. 10-11). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2008 встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] (копія на а.с.14). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (копія на а.с.15). [INFO] помер [PERSON] (копія на а.с. 16). Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , в резуьтаті чого була заведена спадкова справа (копія на а.с. 27-41). Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Хмільницького районного нотарільного округу Вінницької області Лучинської Л.П. була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] та із заявою про прийняття спадщини після смерті покійного звернувся [PERSON] (кппія на а.с.53-67). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду по справі № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем майна померлого діда [PERSON] за правом представлення як внук, який спадкує ту частину спадщини , яка б належала за законом його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини. Зі спадкової справи вбачається, що відповідач про наявність ще одного спадкоємця після смерті [PERSON] не повідомив, позивач не був обізнаний про відкриття спадщини. Зазначені обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задоволити. При цьому суд враховує визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав третіх осіб.

Outcome: approved