Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем припинене з 2022 року. Оскільки дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, а відповідач\~\~в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Перемот О.Г. подаласуду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав частково, погоджуючись на сплату аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку, посилаючись на те, що має на утриманні ще двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що 03.08.2019 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голоаного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис №3562, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . З довідки про склад сім`ї №360 від 17.04.2024 вбачається, що позивачка проживає в [ADDRESS] разом з малолітньою донькою [PERSON] . Відповідач проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання дитини відсутня, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до її повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, відповідно до ч.3\~ст.181 СК України,є стягнення аліментів за рішенням суду. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.3 ст.183 СК України). При цьому, згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріалами справи встановлено, що позивачка позбавлена можливості самостійно в повному обсязі забезпечувати утримання спільної з відповідачем дитини, у зв`язку з чим потребує від нього матеріальної допомоги. Суд враховує, що відповідач має працездатний вік, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу. В свою чергу, відповідач, визнаючи частково позовні вимоги, зазначив, що має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Разом з тим, доказів того, що відповідач несе витрати на утримання цих дітей або ж вони проживають разом, суду не надано, тому такі доводи відповідача судом до уваги не приймаються. З огляду на викладене та враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням аліментного обов`язку батька дитини, матеріальних потреб позивачки, пов`язаних з утриманням дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі\~1\~211\~грн 20 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved