Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

22.01.2024 року комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 104367 грн. 17 коп. основного боргу, 6557 грн. 10 коп. інфляційних втрат, 1702,94 грн. - 3 % річних, 249 грн. 20 коп. пені та витрати на судовий збір. Стислий виклад позиції позивача. Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської надає послуги з теплопостачання відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року №1022. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються до квартири [ADDRESS] . Однак відповідач оплату за спожиту теплову енергію фактично КП «Павлоградтеплоенерго» не проводив. У результаті чого за період з 01.01.2002 року по 01.01.2024 року утворилась основна заборгованість за спожиту теплову енергію перед комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго» ПМР у сумі 104367 грн 17 коп. Розмір інфляційних втрат складає 6557,10 грн., 3% річних складають: 1702,94 грн., розмір пені 249,20 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою відкрито спрощене провадження, справу призначено до розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідачів провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не повідомила, відзив не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради надавало послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, що настає розрахунковим. Згідно відомостей відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, наданих 31.01.2024 року №218, місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 05.02.2013 року по теперішній час зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги з 01.05.2019 року індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язок оплатити надані послуги з теплопостачання встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Пунктом 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за оплату послуг з теплопостачання у період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2023 року перед Комунальним підприємством Павлоградтеплоенерго у сумі 104367грн 17 коп. Проте, місце проживання відповідача зареєстровано за адресою утворення заборгованості за оплату послуг з теплопостачання тільки з 05.02.2013 року, тобто підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась з 05.02.2013 року по теперішній час, доказів споживання послуг за адресою утворення заборгованості за оплату послуг з теплопостачання: [ADDRESS] , з 01.01.2002 року до 05.02.2013 року, позивачем у порушення ст.81 ЦПК України суду не надано. Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] була споживачем послуг з теплопостачання у період з 05.02.2013 року, з моменту реєстрації місця проживання в квартирі. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, підлягає стягненню сума боргу за послугу з постачання теплової енергії з моменту реєстрації місця проживання в квартирі з 05.02.2013 року по 31.12.2023 року у розмірі 93214 грн 98 коп. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до п.1 Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206, установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, починаючи з 24.02.2022 року, вказаною постановою КМ України було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних на заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, що нараховано за період після 24.02.2022 року, задоволенню не підлягають у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування. Позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які нараховані до 24.02.2022 року не підлягають задоволенню, оскільки їх нарахування здійснено виходячи з сукупного індексу інфляції, яка розрахована за період по листопад 2023 року, та виходячи з періоду нарахування відсотків по 01.01.2024 року (дата закінчення періоду нарахування). Отже, задоволенню не підлягають позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме в частині стягнення суми боргу за спожиту теплову енергію в межах трирічного строку звернення до суду. Розподіл судових витрат У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial