Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

02 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі також позивач, ТОВ «Юніт Капітал») через систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідачка, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 426541370 від 29 жовтня 2021 року в розмірі 62183 грн 30 коп., що складається із заборгованості по кредиту у сумі 21999 грн 20 коп. та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 40184 грн 10 коп. Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області на запит суду про зареєстроване місце проживання [PERSON] (а.с. 96), суд своєю ухвалою 08 квітня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 97). Своєю ухвалою від 06 травня 2024 року суд витребував у Акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» інформацію щодо підтвердження переказу грошових коштів на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 121). Ухвалою суду від 11 червня 2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 29.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 426541370 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV436HQ на суму 22000 грн 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою 1,88 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідачка добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, та ознайомилась із Правилами надання грошових коштів у позику та Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого право грошової вимоги перейшло до відповідачки за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Також, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021. В подальшому, 06.03.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 06/03/24. Отже, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у загальному розмірі 62183 грн 30 коп., з яких: 21999 грн 20 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40184 грн. 10 коп. сума заборгованості за відсотками. Кредитором повністю виконано зобов`язання за кредитним договором, надано відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. На даний час, відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 119), у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд за відсутності його представника, позовні вимоги потримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.7). Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Згідно з\~інформацією,\~наданою Виконавчим\~комітетом Нехворощанської\~сільської ради\~Полтавського району\~Полтавської області,\~відповідач [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:[ADDRESS] (а.с. 96). Судові повістки про проведення судових засідань, призначених на 06 травня 2024 року та 11 червня 2024 року, які направлялись на зареєстровану адресу відповідачки, були отримані останньою 16 квітня 2024 року (а.с. 112) та 17 травня 2024 року (а.с. 120). Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідачки та були отримані останньою 16 квітня 2024 року (а.с. 112). Правом подати відзив на позов відповідачка не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачкою відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено,\~що 29\~жовтня 2021\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога»та [PERSON] за допомогою офіційного сайту\~товариства -\~www.moneyveo.ua, укладено електронний Договір кредитної лінії № 426541370, вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV436HQ [PERSON] (а.с. 13-зі звортоту-16). Відповідно до пункту 1.3. Кредитного договору, кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 22000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 28.11.2021. Згідно з\~пунктом 1.7.\~Кредитного договору, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»), а саме до 28.11.2021. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Пунктом 1.9. Кредитного договору передбачено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Відповідно до пункту 1.10. Кредитного договору 1.10, Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Згідно з згідно з пунктом 1.11. Кредитного договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами пункту 1.12.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. Також, [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-13). Вказаний кредитний договір був укладений відповідно до Порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційні системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYVEO» (а.с. 25-34). Підписавши 29.10.2021 договір про відкриття кредитної лінії № 426541370, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачці в користування кредит в розмірі 22000 грн 00 коп., шляхом зарахування 29.10.2021 грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № d48d927e-07b4-40c7-b315-5b6626398bf2 (а.с. 9). Відповідно до інформації АТ «Таскомбанк», наданої на виконання ухвали суду від 06 травня 2024 року, підтверджено переказ коштів на банківську платіжку картку № [NUMBER] (а.с. 121). Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачці [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне\~в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 40-43). 28.11.2019 внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 відповідно до додаткової угоди № 2 (а.с. 46). 31.12.2020 внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 відповідно до додаткової угоди № 19 (а.с. 46) та додаткової угоди № 26 (а.с. 47-50). 31.12.2021 внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 відповідно до додаткової угоди № 27 (а.с. 52). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 175 від 05.05.2022 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 426541371, у загальному розмірі 62183 грн 30 коп., з яких: 21999 грн 20 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40184 грн. 10 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 53 зі звороту). Також,\~судом встановлено,\~що 05.08.2020між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 57-59). 03.08.2021 внесено зміни до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до додаткової угоди № 2 (а.с. 62). 30.12.2022 внесено зміни до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до додаткової угоди № 3 (а.с. 63). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 10 від 31.07.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 426541371, у загальному розмірі 62183 грн 30 коп., з яких: 21999 грн 20 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40184 грн. 10 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 64 -65). Крім того,\~судом встановлено,\~що 06.03.2024між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 67-71). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 426541371, у загальному розмірі 62183 грн 30 коп., з яких: 21999 грн 20 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40184 грн 10 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 72). Позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору здійснювались, шляхом повідомлення [PERSON] про заборгованість за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021, зокрема, шляхом направлення листа-повідомлення (а.с. 75). Судом встановлено, що кредитор свої зобов`язання відповідно до вказаного договору кредитної лінії виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору кредитної лінії № 426541370 від 29.10.2021 за відповідачем рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 62183 грн 30 коп., з яких: 21999 грн 20 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40184 грн. 10 коп. сума заборгованості за відсотками. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за договором кредитної лінії в загальному розмірі 62183 грн 30 коп. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини\~1\~статті 611\~ЦК України\~визначено,\~що у\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна умов\~зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з\~частиною 1\~статті 1048\~ЦК України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~статті 1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений електронний Договір кредитної лінії № 426541370 відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 22000 грн 00 коп. строком на 30 днів. Як вбачається зі змісту кредитного договору, відповідачка шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором MNV436HQ прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до платіжного доручення № d48d927e-07b4-40c7-b315-5b6626398bf2 від 29.10.2021, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (а.с. 9). Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV436HQ, відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З матеріалів\~справи вбачається,\~що відповідачка\~не виконала\~належним чином\~умови договору\~щодо повернення\~отриманої суми\~кредиту за\~Договором кредитної\~лінії№\~426541370\~від 29.10.2021\~у розмірі\~21999\~грн 20\~коп. й не сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 40184\~грн 10 коп., обов`язок сплати яких визначений у договорі. У зв`язку з цим заборгованість за договорами відповідача складає в загальній сумі 62183 грн 30 коп. ТОВ «Юніт\~Капітал» на підставі договору факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 набуло статус нового кредитора за договором\~кредитної лінії№ 426541370 від 29.10.2021 року, та отримало право вимоги щодо [PERSON] відносно заборгованості за вказаним договором. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за кредитами та заборгованості за відсотками не виконала ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «Юніт Капітал», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024. Доказів протилежного відповідачкою до суду не надано. Враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані позичальником\~кошти у\~добровільному порядку\~ані кредитору,\~ані ТОВ\~«Юніт Капітал» не повернуті,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~вправі вимагати\~захисту своїх\~прав через\~суд -\~шляхом стягнення\~заборгованості за Договором\~кредитної лінії№ 426541370 від 29.10.2021. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 426541370 від 29.10.2021 у загальному розмірі 62183 грн 30 коп., з яких: 21999 грн 20 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40184 грн. 10 коп. - сума заборгованості за відсотками, оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2422 грн 40 коп. судового збору. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повиннні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведене також відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц. Позивачем же на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу не надано акта прийому-передачі наданих послуг, а також не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, чим не виконано вимоги статті 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За встановлених обставин, суд приходить висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved