Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача, який в процесу розгляду справи уточнив, просить виселити [PERSON] із самовільно зайнятого нежитлового приміщення загальною площею 13,2 кв.м. по [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позов мотивує тим, що на [ADDRESS] знаходиться нежитлове приміщення (гараж), загальною площею 13,2 кв.м., яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Дане приміщення було предметом договору оренди №2652 від 01.02.1992, відповідно до якого, орендарем був відповідач [PERSON] . Враховуючи відмову орендаря від 22.04.2002, договір оренди припинено. Однак, позивачем встановлено, що доступ до приміщення гаражу в балансоутримувача відсутній. Даний гараж використовує мешканець квартири [ADDRESS] [PERSON] для господарських потреб, без будь-якого речового права, передбаченого чинним законодавством, що є порушенням прав позивача. Таким чином, в позивача є всі підстави для заявлення позовних вимог про виселення відповідача з нежитлового приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 18 січня 2024 року, однак у строк вказаний в ухвалі не скерував на адресу суду відзив. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. У відповідності до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 Цивільного процесуального\~кодексу України,суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі виходячи з таких підстав. Як вбачається із Договору оренди нежитлових приміщень № 2652 від 19 жовтня 1993 року (надалі - Договір оренди), позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (гараж). 22 квітня 2002 року відповідач [PERSON] подав письмову заяву про припинення договору оренди. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєтсру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23..10.2023, гараж, загальною площею 13,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності територіальній громаді, Львівській міській раді. Відповідно до «Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради N?856 від 01.10.2021 року, одним з основних завдань управління є: -здійснення управління майном, яке належить до власності Львівської міської територіальної громади у визначених міською радою та виконавчим комітетом межах Як вбачається із матеріалів справи, в процесі здійснення своїх повноважень Управлінню комунальної власності стало відомо, що вищевказане приміщення комунальної власності незаконно утримується та використовується мешканцем квартири [ADDRESS] , [PERSON] (попередній орендар) Зокрема, листом №4-33-9537 від 10.03.2023, Личаківська районна адміністрація ЛМР повідомила УКВ про самовільне використання вказаного гаража гр. [PERSON] та зазначила, що районною адміністрацією за участю ЛКП «Господар» неодноразово вживалися заходи щодо звільнення приміщення, а саме: скеровувалися попередження та встановлювалися колодки на двері в гараж, однак [PERSON] постійно самовільно ці колодки зрізав і встановлював нові. Також з вказаним користувачем проводилась роз?яснювальна робота щодо добровільного вивільнення приміщення, але він відмовлявся звільнити гараж і продовжує його використовувати для зберігання речей побутового характеру. [PERSON] , [INFO] , є співвласником кв. [ADDRESS] В подальшому, 06.09.2023 Управління комунальної власності спільно з ЛКП «Господар» здійснило обстеження гаражу за адресою: [ADDRESS] (акт проведення перевірки N?343-нп/23), в ході якого встановлено, що використання даного приміщення здійснюється без будь-яких правових підстав з боку відповідача. Перевіркою встановлено, що доступ до приміщення гаражу в балансоутримувача відсутній. Даний гараж використовує мешканець квартири [ADDRESS] , гр. [PERSON] (попередній орендар) для господарських потреб. Під час проведення обстеження користувач [PERSON] був присутній та відмовився надати доступ до гаражу комунальної форми власності. Управлінням комунальної власності також була проведена фотофіксація, яка теж підтверджує відповідний стан нежитлового приміщення (гаражу), відповідно до акту проведення перевірки №334-нп/23. Дане обстеження підтверджує факт самовільного зайняття приміщення, яке перебуває у власності Львівської міської територіальної громади. Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, спірне нежитлове приміщення (гараж) [ADDRESS] , загальною площею 13,2 м2, перебуває в комунальній власності, відповідач правових підстав для користування вказаними приміщення немає, незаконне користування та володіння відповідачем об`єкта комунальної власності порушує права органу місцевого самоврядування. Відповідно до положень ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач доводи позивача не заперечив та не спростував, відзив на позов не подав, достовірно знаючи про перебування справи на розгляді у суді. А тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, підтверджуються наявними у справі доказами, а тому слід позов задоволити та зобов`язати [PERSON] повернути об`єкт нерухомого майна шляхом виселення із самовільно зайнятого нежитлового приміщення (гаражу), загальною площею 13,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з врахуванням задоволення позову, відповідно до положень ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати судовий збір в розмірі 2684 грн, що сплачені позивачем при поданні позову.

Outcome: approved