Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 05.03.2015 позивач уклав шлюб із відповідачкою [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, на протязі тривалого часу між ними не досягнуто порозуміння. У позивача та відповідачки відсутні спільні погляди на життя, різниця в підходах до створення в сім`ї нормального психологічного клімату, вирішення нагальних життєвих питань. Внаслідок чого між подружжям виникли вкрай напружені та ненормальні стосунки, вони стали чужими людьми і їхній шлюб на протязі тривалого періоду є формальним. Позивач намагався зберегти сім`ю та шлюб, проте це позитивних наслідків не дало. Більше чотирьох років подружжя проживає окремо, подружні відносини між ними припинено. Малолітня дочка [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спорів про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. У зв`язку із цим, позивач вважає, що подальше примусове спільне життя подружжя і формальне збереження шлюбу суперечить його інтересам та було б порушенням положень Сімейного кодексу України в частині добровільності шлюбу, тому просить з цих підстав розірвати шлюб. 03.05.2024 суддею Погребищенського районного суду Вінницької області ухвалено відкрити провадження у справі та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 12 - 13). 10.06.2024 до канцелярії суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Царківського О.Ю. надійшла заява про визнання позову, правові наслідки визнання позову відомі та зрозумілі (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачкою позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 05 березня 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 11, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 березня 2015 року (а. с. 5). Позивач та відповідачка є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 24 червня 2015 року, актовий запис № 854 (а. с. 6). Відповідно до Довідки виданої виконавчим комітетом Погребищенської міської ради від 07 березня 2024 року №7/16 [PERSON] дійсно проживає разом зі свою дочкою [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Дитина перебуває на утриманні [PERSON] , згідно акту обстеження умов проживання від 06.03.2023 року (а.с. 7). Відповідно до частини третьої статті 105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із\~ст. 24 Сімейного кодексу України \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої\~статті 112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як позивач в позовній заяві просив суд судовий збір з позивачки не стягувати то 50 відсотків судового збору, а саме 605 грн. 60 коп. суд залишає за позивачем. Крім того, на підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 605 грн. 60 коп, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved