Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

У квітні 2024 року Подільська районна у м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , яка має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.11.2023 № 154 дитина перебуває на обліку Служби, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, оскільки проживає в сім`ї, де матір належним чином не виконує батьківські обов`язки. Мати, [PERSON] в приміщенні Подільського УП ГУНП в м. Києві написала заяву, в якій відмовилась від дитини та залишила останню. Неповнолітню [PERSON] відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину працівниками СЮП Подільського УП ГУНП у м. Києві було поміщено до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1. 11.01.2024 неповнолітню [PERSON] було переведено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 виконавчого органу Київської міської ради, де дитина перебуває на сьогоднішній день. За час перебування неповнолітньої дитини на обліку Служби, з матір`ю дитини неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо виховання та недопущення порушення прав дитини, але ситуація так і не покращилась. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , яка має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.11.2023 № 154 дитина перебуває на обліку Служби, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, оскільки проживає в сім`ї, де матір належним чином не виконує батьківські обов`язки. Мати, [PERSON] в приміщенні Подільського УП ГУНП в м. Києві написала заяву, в якій відмовилась від дитини та залишила останню. Неповнолітню [PERSON] відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину працівниками СЮП Подільського УП ГУНП у м. Києві було поміщено до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1. 11.01.2024 неповнолітню [PERSON] було переведено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 виконавчого органу Київської міської ради, де дитина перебуває на сьогоднішній день. За час перебування неповнолітньої дитини на обліку Служби, з матір`ю дитини неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо виховання та недопущення порушення прав дитини, але ситуація так і не покращилась. Згідно з копією наказу служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 154 від 01.11.2023 [PERSON] , [INFO] , поставлена на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Як вбачається з висновку акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 11.01.2024, комісією ССДС КМДА з метою перевірки та обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] встановлено, що для проживання дитини встановлені належні санітарно-побутові умови. Згідно висновку Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-4095 від 16.05.2024, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, [PERSON] в приміщенні Подільського УП ГУНП в м. Києві написала заяву, в якій відмовилась від дитини та залишила останню, що підтверджується копією заяви від 04.01.2024. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З вищенаведених письмових доказів, вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займається її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. З огляду на зазначене, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання та на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] , починаючи з 31 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідачки, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що справедливим, необхідним та достатнім для утримання дитини буде стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 598 грн але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з відповідачки, щомісячно, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Подільської районної у місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також той факт, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved