Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власницею будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] частини земельної ділянки кадастровий номер 0524382900:02:000:0416 площею 2.053 га для ведення сільськогосподарського виробництва Вінницька область, Тульчинський район, Кинашівський старостат, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Звернувшись до Тульчинської державної нотаріальної контори з приводу оформлення договору дарування належного позивачу будинку, отримано інформацію, що на підставі повідомлення Тульчинського відділу ДВС в межах виконавчого провадження №30533147 було зареєстровано обтяження за №12161705 у вигляді накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить позивачці на праві власності. Звернувшись до Тульчинського відділу державної виконавчої служби, позивачу було повідомлено, що на виконанні відділу ДВС немає будь-яких виконавчих документів про стягнення з позивача коштів на користь фізичних, юридичних осіб та держави. У зв`язку і закінченням строків зберігання виконавчого провадження на підставі якого було накладено арешт, знищено і відповідно правових підстав для зняття арешту в Тульчинського відділу державної виконавчої служби не має. Просить суд скасувати заборону накладену на будинок який розташований за адресою [ADDRESS] та з з 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер 0524382900:02:000:0416 площею 2.053 га для ведення сільськогосподарського виробництва Вінницька область, Тульчинський район, Кинашівський старостат. Представник позивача, за дорученням адвокат Зубар В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та в подальшому надав заяву згідно якої просив справу розглянути без участі позивача та її представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області у судове засідання не з`явився, надав інформацію по виконавчому провадженні 30533147 та заяву про розгляд страви у його відсутності, щодо зняття арешту покладається на розсуд суду. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом з`ясовано, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2024 року за № 361820385, [PERSON] , [INFO] є власницею будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] частини земельної ділянки кадастровий номер 0524382900:02:000:0416 площею 2.053 га для ведення сільськогосподарського виробництва Вінницька область. Тульчинський район. Кинашівський старостат. Також в даному Витязі міститься інформація про арешт всього нерухомого майна [PERSON] , [INFO] за реєстраційним номером обтяження 12161705, зареєстрованого 14.02.2012 року на підставі повідомлення Тульчинського відділу ДВС в межах виконавчого провадження № 30533147. (а.с. 8-10) Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Нестерварка, Вінницька область, Тульчинський район. (а.с. 5) Згідно витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] . (а.с. 7) Згідно заяви [PERSON] від 18.01.2024 року, остання зверталася до в.о. начальника Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Людмили Сімчук з заявою про зняття арешту з нерухомого майна накладеного відділом ДВС у Тульчинському районі Вінницької області 19.12.2011 року за ВП 30533147.(а.с.37) Згідно відповіді Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області від 23.01.2024 року за № 5865, на звернення [PERSON] від 18.01.2024 року повідомлено, що у Тульчинському відділі державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на виконанні не має відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів з гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] на користь фізичних, юридичних осіб та держави. У зв`язку із закінченням строків зберігання, виконавче провадження на підставі якого 14.02.2012 року накладено арешт на все нерухоме майно знищено, правових підстав для зняття арешту в Тульчинському відділі державної виконавчої служби Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), не має. (а.с. 15) Згідно виконавчого провадження № 30533147 від 13.03.2024 року зазначено, що стан виконавчого провадження завершено, виконавчий лист від 15.12.2011 № 2-913/2011 виданий Тульчинським районним судом Вінницької області 19.12.2011 року повернуто стягувачеві [PERSON] , місце проживання якого: [ADDRESS] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна), Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2013 року.(а.с. 35-36) Таким чином судом встановлено, що в цілях виконання рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.12.2011 року справа № 2-913/2011, яким стягнуто борг в сумі 7000,00 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] , накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] за реєстраційним номером обтяження 12161705, зареєстровано 14.02.2012 року на підставі повідомлення Тульчинського відділу ДВС в межах виконавчого провадження № 30533147. На час розгляду справи, виконавче провадження № 30533147 завершено, виконавчий лист від 15.12.2011 № 2-913/2011 виданий Тульчинським районним судом Вінницької області 19.12.2011 року повернуто стягувачеві [PERSON] на підставі п.2 ч. 1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2013 року. Таким чином з огляду на вищевикладене, виконавче провадження № 30533147, на підставі якого накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] завершено ще 28.03.2013 року, збереження протягом тривалого часу арешту належного їй майна за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є\~ невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;\~ яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;\~ чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовної діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У даній правовій ситуації накладення арешту на все нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , а саме: будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер 0524382900:02:000:0416 площею 2.053 га для ведення сільськогосподарського виробництва Вінницька область, Тульчинський район, Кинашівський старостат, унеможливлює здійснення належного захисту майнових прав позивача щодо зняття арешту з її майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та відсутності майнових претензій з боку стягувача. При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (більше 10 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном власника майна. На підставі зазначеного суд вважає, що не зняття арешту з майна законного власника майна, саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби у Тульчинському районі і порушене право [PERSON] підлягає захисту шляхом скасування арешт з майна. Відповідно до частин третьої, восьмої статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно [PERSON] та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved