Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з даним\~позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 05.04.2017\~року близько\~11:15\~на автомобіль\~позивача,\~який було\~припакровано біля\~будинку її\~сина за\~адресою [ADDRESS] \~впало розташоване\~на земельній\~ділянці поряд\~із проїзжою\~частиною сухостійне\~дерево.\~Під час\~падіння дерева\~поруч з\~автомобілем знаходився\~син позивача\~ [PERSON] ,\~який бачив\~як це\~відбулося.\~З метою\~фіксації падіння\~дерева на\~автомобіль [PERSON] \~викликав на\~місце події\~співробітників поліції.\~Співробітники поліції,\~які прибули\~на місце\~події.\~у присутності\~двох понятих\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~склали протокол\~огляду місця\~події,\~в якому\~зафіксували падіння\~на автомобіль\~дерева.\~За результатами\~проведеного заходу\~було встановлено,\~що причиною\~падіння дерева\~було перегниття\~коріння.\~У протоколі\~також було\~зазначено перелік\~пошкоджень,\~яких зазнав\~автомобіль.\~Під час\~огляду місця\~події співробітниками\~поліції було\~відзнято фото\~з місця\~події,\~на яких\~видно,\~що дерево\~впало на\~проїжджу частину\~з земельної\~ділянки:\~ [ADDRESS] .\~Згідно інформації\~державного земельного\~кадастру про\~право власності\~та речові\~права на\~земельну ділянку,\~кадастровий номер\~3210900000:01:046:0072,\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~належить [PERSON] .\~24.04.2017\~року автомобілю\~NissanPathfinder\~д.н.\~ [NUMBER] було\~проведено оцінку.\~Згідно звіту\~N?\~812\~від 24.05.2017\~про оцінку\~автомобілю складеного\~ФОП [PERSON] ,\~завданий позивачу,\~як власнику\~автомобіля,\~матеріальний збиток\~становить 82\~144\~гривні 36\~копійок.Вартість наданих послуг з оцінки автомобілю склала 2100 гривень. З метою добровільного вирішення питання відшкодування завданої шкоди позивачу, остання неодноразво зверталась по телефону до відповідача, однак відшкодувати спричинену падінням дерева шкоду, посилаючись на відсутність коштів, він відмовився. Відповідач є власником земельної ділянки разом з насадженнями, що розташовані та території такої земельної ділянки. Вважає, шо матеріальну шкоду позивачу завдано через неналежне утримання відповідачем свого нерухомого майна. Станом на сьогодні на території відповідача знаходяться й інші сухостійні дерева, які час від часу падають. Так, незадовго до наведеного в цій заяві випадку дерево впало і пошкодило балкон квартири сина позивача, яка розташована напроти ділянки з аварійними деревами за адресою [ADDRESS] . А останній випадок падіння дерева знову відбувся 13.07.2017 року, що також було зафіксовано співробітниками Національної поліції. Проте і зараз відповідач незаконно не здійснює жодних заходів шодо приведення території у відповідність до норм законодавства та створює небезпечне становище для всіх оточуючих його земельну ділянку людей. На підставі викладеного позивач просила суд, стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , матеріальну шкоду у розмірі 82\~144 гривні 36 копійок. Та судові витрати. Ухвалою судді Саранюк Л.П. від 01 жовтня 2018 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення\~сторін за наявними у справі матеріалами. 05 жовтня 2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач виклав заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 16 жовтня 2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що серед поданих документів позивачем, відсутні докази того,що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] є власністю відповідача. Також вказує про те, що дерево, яке впало на автомобіль позивача знаходилось поза межами земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Крім того, вказує, що автомобіль позивача був припаркований з порушенням п. 15.9 ПДР. Відповідач вважає, що надані позивачем докази не підтверджують завдання шкоди позивачу саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними. Навпаки, наявні документи вказують на те, що позивач став жертвою власної недбалості та випадкових обставин, за які повинен самостійно нести відповідальність. На підставі зазначеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою судді Саранюк Л.П. від 12 лютого 2019 року було здійснено перехід від спрощеного провадження до розгляду справи в загальному позовному провадженні. 12.02.2019 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що доводи відповідача, які ґрунтуються на припущенні, що дерево, яке впало на автомобіль позивача росло не на його земельній ділянці, спростовуються висновком експерта № 346/01/2019 від 28.01.2019 року. До відповіді на відзив позивач долучила висновок експерта № 346/01/2019 від 28.01.2019 року. 13.03.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив. Згідно доводів якої, що висновок експерта, долучений до відповіді на відзив, не містить роз`яснення, що таке «основа дерева». Більше того, основа дерева не була предметом земель-технічної експертизи. У зв`язку з цим, твердження позивача про місце розміщення основи дерева є безпідставними. Крім того, висновок експерта не містить чіткої відповіді щодо поставленого на експертизу питання щодо розташування дерева. Також вказує, що висновок експерта був одержаний (виготовлений) з порушенням порядку, встановленого законом. Так, у висновку відсутні посилання на те, що відповідач надавав згоду на доступ до його земельної ділянки. Також висновок складений на підставі фотографій, достовірність яких не встановлена та у висновку відсутня вказівка на дерево, яке стало предметом дослідження. Виходячи з вищевикладеного, відповідач категорично заперечив проти позову. 24.11.2020 року від відповідача до суду надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, у яких викладене нормативне обгрунтування та посилання на судову практику. Вказує про те, що до позову позивач мав долучити доказ (координати) про місцезнаходження дерева, акт про аварійність дерева, доказ про вину власника дерева та порушення правил благоустрою. Такі докази позивачем не надано. Також зазначає, що згідно кваліфікаційного свідоцтва судового експерта [PERSON] , останній має право проводити експертизу згідно індексу 10.7. Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками. Кваліфікація [PERSON] не передбачає можливості експертного встановлення фактів/висновків про об`єкти, які відсутні в момент дослідження, оскільки це не відноситься до порядку користування земельними ділянками. [PERSON] вийшов за межі своїх повноважень та кваліфікації. Також вказує, що [PERSON] та позивач протизаконно проникли на належну відповідачу земельну ділянку, а саме без згоди відповідача або рішення суду. 27.01.2021 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшли доповнення на відповідь на відзив. Вказує про те, що позивачем не було порушено правил дорожнього руху. Зауваження відповідача до проведеної експертизи є незрозумілими. Відповідач сам вказує, що відповідно до п. 6.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень одним з основних завдань земельно-технічної скспертизи с визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об?єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації. А відповідно до . 6.1.1. цієї ж Інструкції перелік питань, які ставляться на вирішення земельно-технічної експертизи, є орієнтовним. Тобто, в рамках завдань експертизи можуть бути поставлені і будь які інші питання, відповіді на які дозволять вирішити спір. Відповідач також нічого не зазначає про те яку саме експертизу він вважає за потрібне провести, щоб вирішити спірне питання. Такий рівень аргументації відповідача лише підтверджує, що він не має на меті встановлення істини у справі, а лише намагається уникнути відповідальності за недбале ставлення до утримання власного майна. Твердження відповідача про порушення його прав шляхом проникнення експерта на його ділянку теж є необгрунтованим. По-перше, проведення експертизи було зумовлено поясненням відповідача, що дерево не знаходиться на його ділянці. Тобто, до моменту виготовлення висновку експерту було не зрозуміло де проходить межа земельної ділянки відповідача. Доступ на земельну ділянку відповідача нічим не обмежений, ділянка не має ані огорожі, ані будь яких позначок про межу за якою розпочинається його власність. Саме для з?ясування спірного питання і було проведено експертизу. По-друге, вказуючи у своїй відповіді на позовну заяву, що експертизу було проведено на його земельній ділянці, відповідач прямо підтверджує ті обставини, які встановила експертиза, а саме, що дерево яке впало на автомобіль позивача, було розташовано в межах належної відповідачу земельної ділянки. 16.04.2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення. Вказує, що позивач повинен довести факт належності відповідачу дерева, факт порушення ним правил благоустрою, факт того, що причиною падіння дерева є порушення правил благоустрою. Факт належності дерева Відповідачу повинен підтверджуватися документом про координати дерева і визначення об`єкту благоустрою), які знаходяться на ділянці відповідача. Також, авто позивача було припарковане з грубим порушенням встановлених правил дорожнього руху, згідно п. 15.9. ПДР, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, а також, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Згідно протоколу огляду місця події, авто Позивача припарковане на відстані 3 (три) метри від заїзду/виїзду не територію комплексу таунхаусів. Крім того вказує, що висновок [PERSON] неправдивий, оскільки він здійснив свідому підміну об`єкту експертного дослідження та неправильно виклав фактичні дані (спотворив ознаки об`єкта дослідження). Також заперечив щодо заявленого позивачем розміру судових витрат. Ухвалою суду від 28.05.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до Рішення Вищої Ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1989/0/15-21 суддю Ірпінського міського суду Київської області [PERSON] звільнено у відставку. Відповідно до витягу з розпорядження керівника апарату [PERSON] від 22.09.2021 року № 58 справу № 367/4246/20 передано на повторний автоматичний розподіл. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 року справу № 367/1821/21 передано для розгляду судді Шестопаловій Я.В. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Шестопалової Я.В. від 18.10.2021 року було прийнято справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві та поданих ним заперечень на позовну заяву. У судовому засіданні від 07.07.2023 року в режимі відеоконференції було допитано експерта [PERSON] . У судовому засіданні експерт підтвердив наданий ним висновок та пояснив, що під час експерного дослідження за наданими фотоматеріалами ним було встановлено, що дерево, яке впало на автомобіль позивачки, знаходилось на земельній ділянці, що належить відповідачу. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено що 05.04.2017 року близько 11:15 на автомобіль марки NissanPathfinder д.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] , котрий був припаркований на [ADDRESS] , впало дерево, що спричинило пошкодження автомобіля. Під час огляду місця події співробітниками поліції було відзнято фото з місця події, на яких видно, що дерево впало на проїжджу частину з земельної ділянки: [ADDRESS] . Вказані обставини знайшли своє підтвердження з наявних в матеріалах справи копії протоколу огляду місця події від 05.04.2017 року та копії ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події від 05.04.2017 року. Згідно інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, кадастровий номер 3210900000:01:046:0072, за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно звіту № 812 від 24.05.2017 про оцінку автомобілю складеного ФОП [PERSON] , завданий позивачу, як власнику автомобіля, матеріальний збиток становить 82 144 гривні 36 копійок. Вартість наданих послуг з оцінки автомобілю склала 2100 гривень. Згідно Висновку експерта № 346/01/2019 від 28.01.2019 року, встановити чітке місцерозташування досліджуваного багаторічного насадження (дерева) становм на дату проведення дослідження не вбачається можливим, оскільки залишки досліджуваного дерева, в тому числі кореневої системи та стовбура, відсутні. Разом з тим, за результатами проведення порівняння фотоматеріалів та здійснених замірів встановлено, що основа досліджуваного дерева була розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:046:0072. Відповідно до ч. 1 статті 322 ЦК України, власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов?язані утримувати в належному стані об?єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об?єктів територію. Згідно з ч. 2 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об?єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, на земельних ділянках переданих у власність здійснюються за рахунок коштів їх власників. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку. затвердженому Кабінетом Міністрів України. Негайне видалення пошкоджених дерен або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» в разі порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, такі громадяни повинні відшкодовувати збитки у встановленому законом порядку. Така ж норма продубльована і в Правилах благоустрою «Про Інспекцію по контролю за благоустроєм міста Ірпеня та селищ Ворзель, Гостомель, Коцюбинське», затверджених рішенням Ірпінської міської ради (п.п. 3.2.1., 3.2.4 Правил). За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Крім того, як передбачено вимогами ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, що завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. В свою чергу, за правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Будь-яких доказів, які б підтверджували дотримання відповідачем законодавства з питань благоустрою, матеріали справи не містять. В ході судового розгляду встановлено, що дерево, яке спричинило механічні пошкодження автомобіля NissanPathfinder д.н. [NUMBER] , було розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:046:0072, що належеть відповідачу. Матеріалами справи не підтверджено доводи відповідача стосовно того, що дерево, яке впало на автомобіль позивачки, знаходилось поза межами земельно ділянки, належної відповідачу. У свою чергу, відповідач, заперечуючи висновок експерта, відповідного клопотання про призначення експертизи до суду не подавав. Натомість, згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається у відповідності до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до звіту № 812 від 24.05.2017 про оцінку автомобілю складеного ФОП [PERSON] , розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці внаслідок пошкодження автомобіля, становить 82\~144,36 грн. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача, як з особи відповідальної за спричинення шкоди майну позивачці, на користь позивачки підлягає до стягнення 82 144,36 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Між позивачем та адвокатом Петиченко І.В. було укладено договір № 16 про надання правової допомоги від05.03.2018 року. 05.03.2021 року вказаний договір було розірвано. Між позивачем та адвокатом Петиченко І.В. було укладено договір № 55 про надання правової допомоги від05.03.2021 року. Відповідно до датального опису наданих адвокатом послуг, за договором №16 від 05.03.2018 року, адвокат Петиченко В.І. надав позивачці послуги на загальну суму 3\~500 грн., а за договором №55 від 05.03.2021 року 10\~000 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визнання розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обгрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободо договору, закріпленому в статті 626 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції України. Дана позиція викладена в додатковій постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.06.2022 року у справі №873/244/21. Враховуючи наведене, у відповідності до ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 843,00 грн., а також понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 500,00 грн., понесені витрати за проведення експертизи в сумі 10\~500 грн., витрати на оплату участі ексерта у судовому засіданні в сумі 1\~000,00 грн., витрати за проведення оцінки вартості пошкоджень автомобілю в сумі 2\~100,00 грн., що всього становить 27\~943,00 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved