Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

10.06.2024\~року [PERSON] \~через свого\~представника звернулась\~до суду\~із заявою\~про встановлення\~факту смерті\~її батька [PERSON] на тимчасово окупованій території. В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що [INFO] у віці 84 роки помер батько заявниці [PERSON] [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Причиною смерті є старість, що підтверджується наявною у заявника копією медичного свідоцтва про смерть №15 від 06.02.2024, виданого державною бюджетною установою охорони здоров`я Херсонської області «Голопристанська Центральна районна лікарня». Реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась у зв`язку з окупацією військами Російської Федерації Херсонської області та проведенням у м. Гола Пристань бойових дій. [PERSON] виїхала з тимчасово окупованої території України та наразі проживає у м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Таким чином, [PERSON] необхідно встановити факт смерті батька [PERSON] , який помер на території непідконтрольній українській владі. У судовому засіданні представник заявника підтримує заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просить суд розглядати справу без участі його участі, заперечень проти заявлених вимог немає. Вислухавши представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.1989 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.1970 року [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . З лікарського свідоцтва про смерть №15 від 06.02.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в [ADDRESS] . Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Станом на 11.06.2024 року, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, Скадовський район Херсонської області включений до вказаного переліку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п.1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Враховуючи, що [PERSON] помер на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі лікарського свідоцтва про смерть, виданої лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Україні. Встановлення факту смерті [PERSON] про що просить заявник, необхідно їй для проведення державної реєстрації смерті померлого. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , від старості, місце смерті м.Гола Пристань Скадовського району Херсонської області, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Таким чином, заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті батька, а також реєстрація смерті громадянина [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, оскільки були перешкоди в отриманні передбачених діючим законодавством документів, необхідних для видачі свідоцтва про смерть, суд вважає, що на підставі вимог ч.1 ст.315 ЦПК України цей факт підлягає встановленню, а заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved