Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Рух справи 07.12.2023 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, за підписом представника позивача - адвоката Філатової О.С., в якій ставиться питання про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , протягом шести місяців з моменту набрання судовим рішення законної сили. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2023 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю [PERSON]. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.12.2023 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва № 865 від 05.04.2024 у зв`язку з звільненням у відставку головуючого судді [PERSON]., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2024 для розгляду зазначеної справи визначено суддю Зуєвич Л.Л. У судове засідання, призначене на 06.06.2024 з'явився тільки представник позивача. Разом з тим, суд врахував, що у відзиві на позовну заяву Київська міськрада ставить питання про розгляд справи у відсутність її представника. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.06.2024 закрито підготовче провадження у справі, та вирішено продовжити розгляд справи по суті у цьому ж судовому засіданні. Присутній у судовому засіданні учасник провадження підтвердив вимоги та доводи, викладені у письмових заявах у справі. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання в порядку ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Доводи позову В обґрунтування позовних вимог вказується, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] . Зазначається, що [PERSON] , на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Як стверджується у позові, позивач є єдиною донькою [PERSON] , та відповідно спадкоємицею першої черги на майно померлої. Зауважується, що позивач починаючи з 2020 року, проживала поза межами України у Сполученому Королівстві Великої Британії та про смерть своєї матері не знала, так як її син [PERSON] , [INFO] , який проживає в Україні, не повідомив її про це, так як вони мають дуже неприязні відносини та не спілкуються вже більше 10 років. Вказується, що 01.08.2023 позивач заїхала на територію України та 03.08.2023 перебуваючи в квартирі [ADDRESS] , перебираючи документи у шафі випадково віднайшла документ на якому було написано «Заповіт». Зі слів позивачки, до 03.08.2023 вона не знала, що її мама ( [PERSON] ) [INFO] померла. Також, звертається увага на те, що у вказаному заповіті було зазначено, що мама позивача ( [PERSON] ) за життя, 25.02.1994, склала заповіт на випадок своєї смерті, у якому заповіла свою квартиру [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] . При цьому, зазначається, що заповіт був посвідчений державним нотаріусом дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 25.04.1994 за реєстровим номером 6с561. Як наголошується у позові, за життя померла [PERSON] ніколи не розповідала своїй доньці [PERSON] , що склала на її ім`я зазначений заповіт. Позивач акцентує, що про наявність заповіту дізналась лише 03.08.2023. У позові вказується, що на момент початку воєнного стану, передбачений законом строк на подачу заяви про прийняття спадщини, після [PERSON] , яка настала [INFO] , не був закінчений. Водночас у позові звертається увага на те, що 04.08.2023 коли позивачка перебувала до вересня місяця в Україні вона надала довіреність на свою невістку - [PERSON] , [INFO] , та уповноважила її на оформлення майна, що залишилось після її матері [PERSON] . Крім того, у позові стверджується, що 30.11.2023 позивач, через свого представника - невістку [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, про наявність якого дізналася на початку серпня 2023 року з метою реалізації своїх спадкових прав звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право спадщини після смерті її матері [PERSON] . При цьому, вказується, що 30.11.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у якому зазначено, що документи про встановлення [PERSON] , додаткового строку для прийняття спадщини, заявницею не надавалися, в матеріалах спадкової справи відсутні та постановила [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (квартиру за адресою: [ADDRESS] ), що залишилось після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Новгород-Сіверський Чернігівської області, Україна, проживала за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] , - відмовити. Таким чином, позивач наголошує, що була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась, не були здійсненні повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, відтак, на думку позивача, це свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини. Щодо правової позиції відповідача 18.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 66-67), в якому Київська міськрада просить суд зважаючи на докази в матеріалах справи прийняти рішення згідно з чинним законодавством. При цьому, Київська міськрада, зокрема, звертає увагу на те, що згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2021, а.с. 13), мати позивачки - [PERSON] . Факт родинних відносин позивача з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.02.1962 (а.с. 21) де батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням [INFO] шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 22.07.1983, актовий запис 3305 (а.с. 22). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло (а.с. 23), з якого вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, за життя померлою [PERSON] , на випадок смерті було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Вдовиченко Н.О. від 25.02.1994 за реєстровим номером 6с561 (а.с. 11-12) відповідно до якого заповідала належну їй на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] , [PERSON] . Відповідно до витягу № 74950924 від 30.11.2023 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лящук О.В. відкрито спадкову справу № 23/2023 (а.с. 26). В матеріалах справи міститься копія спадкової справи № 23/2023 заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 47-61). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 30.11.2023 представником позивачки ( [PERSON] ) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В. було подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері позивача - [PERSON] (а.с. 48). Постановою від 30.11.2023 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю документів (рішення суду) про встановлення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 61). Крім того, матеріали справи містять копії: паспорту [PERSON] (а.с. 14-16); довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с. 17); закордонного паспорту [PERSON] (а.с. 18-21); розрахунку площі квартири (будинки) від 25.01.1995 (а.с. 25); довіреності від 04.08.2023 (а.с. 27-28) витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреності (а.с. 29-30). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Проте, вказаний у ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не є присічним і сам факт його пропуску не свідчить про остаточну втрату особою права на спадкування. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 532/2655/19 (провадження № 61-12814св21) вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцемпостійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 474/454/18, провадження № 61-14756св23). У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вказано у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц, від 28.10.2019 у справі № 761/42165/17, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, 15.04.2020 у справі № 190/106/18 (провадження № 61-41455св18), 17.03.2021 у справі № 308/4272/19 (провадження № 61-17072св20), від 15.04.2021 у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26.07.2021 у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21.10.2021 у справі № 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (див. постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 474/454/18, провадження № 61-14756св23, 18.02.2022 у справі № 338/46/21, провадження № 61-20304св21, від 17.12.2021 у справі № 315/386/19, провадження № 61-15100св21). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] , як на підставу своїх порушених прав, зазначала, що строк для подання заяви про прийняття нею спадщини пропущений з поважної причини, так як вона не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її ім`я, а тому не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених ст.ст. 225 і 231 цього Кодексу. Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про визначення [PERSON] додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням чинності, оскільки остання не знала про існування заповіту спадкодавця. Про ці обставини їй стало відомо лише у серпні 2023 року. Подальша активна поведінка [PERSON] дійсно свідчить про те, що вона зацікавлена у прийнятті спадщини. При цьому, у справі, що є предметом розгляду, інших спадкоємців, окрім позивача ( [PERSON] ) після смерті [INFO] [PERSON] - матері позивача, не встановлено. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Висновки суду Суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Суд вважає за можливе визначити позивачу ( [PERSON] ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалюючи рішення суд враховує аргументи та доводи сторін, встановлені фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, зокрема те, що позивач довів поважність причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а також те, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, а позивач є єдиним спадкоємцем померлого, який за життя склав заповіт на її ім`я. З огляду на наведене суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ст. 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини. При цьому, суд також бере до уваги відсутність суттєвих заперечень з боку Київміськради та відсутність інших спадкоємців за даними Спадкового реєстру, що свідчить про те, що права та інтереси інших осіб порушені не будуть. Суд вважає, що в ситуації, що склалася, позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини. При цьому завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не доведено необхідність встановлення саме шестимісячного строку з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. Відтак, враховуючи все зазначене в сукупності, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: partial