Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

28 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якій позивач просив визначити додатковий строк для подання позивачем до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] терміном в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, заява передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 04 квітня 2024 року, яке було перенесене на 02 квітня 2024 року у зв`язку із перебуванням головуючої у відрядженні. 02 квітня 2024 року від позивачки надійшло клопотання, у якому вона просить: витребувати у приватного нотаріуса Юшина А.Ю. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] ; витребувати у ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості щодо чоловіка, дітей, братів та сестер [PERSON] , провести підготовче засідання, призначене на 02.04.2024 року за відсутності позивача. У підготовче засідання, призначене на 02 квітня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року клопотання [PERSON] задоволено, підготовче засідання відкладено на 25 квітня 2024 року. 23 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява про відкладення засідання по справі. Підготовче засідання, призначене на 25.04.2024 року відкладено на 09.05.2024 року. 25 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича надійшла відповідь на ухвалу суду від 02.04.2024 року. 09 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява, у якій вона вказала на те, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження, засідання по справі просить провести за її відсутності. У підготовче засідання, призначене на 09 травня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 09 травня 2024 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду на 03 червня 2024 року. 03 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла відповідь на ухвалу суду від 02.04.2024 року про витребування доказів. 03 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання, призначене на 03 червня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 25 лютого 1984 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, та після укладання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). 30 травня 1986 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, та після укладання шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). 07 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10). З зазначеного вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть №1240/2021 (а.с.12). У відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича, [PERSON] роз`яснено, що якщо спадкоємець протягом строку, відведеного ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповіді також роз`яснено, що особа має право звернутися до суду із позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.26). На виконання ухвали суду від 02.04.2024 року про витребування доказів Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу надіслав відповідь, з якої вбачається, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юшиним А.Ю. спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] не заводилася. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" (зі змінами та доповненнями) уряд встановив, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше, ніж на 4 місяці. 19 червня 2023 року набула чинності постанова уряду № 469 від 9 травня 2023 року, якою скасовано раніше встановлене постановою № 164 правило про зупинення перебігу строків на прийняття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320 цс 17 зазначено про те, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У позовній заяві позивач вказує на те, що пропустив строк на прийняття спадщину у зв`язу із тим, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133, від 18 квітня 2022 року № 259, від 18 травня 2022 року № 341, від 12 серпня 2022 року № 573, від 7 листопада 2022 року № 757, від 6 лютого 2023 року № 58, від 01 травня 2023 року № 254, від 26 липня 2023 року № 451, від 06.11.2023 № 734, від 05.02.2024 № 49/2024, яким строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, а тому, вона вимушена була покинути територію України та наразі проживає у Німеччині, що підтверджується підтвердженням про надання житла українським біженцям на тривалий час та розширеною довідкою про реєстрацією за місцем проживання (а.с.19-21). На думку суду, введення правового режиму воєнного стану та перебування особи за кордоном у зв`язку з воєнними діями є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви у повному обсязі. На підставі зазначеного,

Outcome: approved