Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

В провадженні судді перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що е підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на момент подання позову позивач змінила своє прізвища з [PERSON] на [PERSON] під час реєстрації шлюбу. 26.11.2015 року між [PERSON] та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» укладено кредитний договір №Р51.417.70135. 20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №919. Відповідно до листа-повідомлення вих. №Р51.417.70135 від 01.03.2024 року направлено ТОВ «ФК «Суперіум» на електронну адресу позивача, АТ «Ідея Банк» за договором факторингу №15/11/23 від 15.11.2023 року відступило ТОВ «ФК «Суперіум» право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за Кредитним договором. Позивач не була належним чином повідомлена ні про будь-яке відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором, ні про відступлену суми вимоги, ні про «фактора», якому має бути здійснений платіж, а про зміну кредитора вона дізналася з вказаного вище листа-повідомлення. у той час, як заміни сторони у виконавчому проваджені №56474482 на момент подання цього позову, не відбулося, що підтверджується однією з останніх постанов ДВС - про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.01.2024 р. Позивач акцентує увагу суду на тому, що при вчинені виконавчого напису нотаріусом не було отримано та досліджено належним чином первинних документів, які б давали змогу достовірно встановити факт отримання та факт користування Позивачем грошовими коштами, визначеними у Кредитному договорі (виписки по рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), не було встановлено яким саме чином була нарахована прострочена заборгованість за сумою кредиту, та прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи зазначене, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості Позивача перед Відповідачем, а також, сума начебто простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог. Як вбачається\~із матеріалів\~виконавчого провадження\~№56474482,\~укладений між\~Позивачем та\~Банком Кредитний\~договір, що був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а відтак виконавчий напис був вчинений з недотриманням вимог чинного законодавства. Позивач вважає, що порушення нотаріусом вказаних вимог є підставою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Тому, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №919, вчинений 20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 76 916,11 грн. з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ІДЕЯ БАНК (79008, Львівська область, м. Львів, вул. Валова, 11; Код ЄДРПОУ: 19390819) за кредитним договором №Р51.417.70135 від 26.11.2015 року; стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» на користь позивача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн., судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн.; понесені витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду\~від 18.03.2024\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду,\~відкрито провадження\~у справі\~та вирішено\~розглядати справу\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін.\~Відповідачу надано\~строк для\~надання відзиву.\~Також,\~зазначеною ухвалою\~витребувано у\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічова Олега\~Миколайовича належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких 20.04.2018 року ним було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №919 про стягнення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» з [PERSON] заборгованості в розмірі 76916,11 грн. 27.03.2024 року представником відповідача Рибак Н. подано до суду заяву про надання копії позовної заяви з додатками. Судом відскановано та прикріплено до реєстраційної картки в автоматизованій системі документообігу суду позовну заяву з додатками, які було отримано відповідачем в його електронному кабінеті 27.03.2024 року (а.с. 53). Відтак, останнім днем для подання відзиву є 11.04.2024 року, але відзив до суду направлено 03.05.2024 року, що підтверджується поштовим штампом (а.с. 76). Відповідно до ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно із ст.127\~ЦПК України,\~суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Згідно з ч.5 ст. 12 ільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Будь-яких клопотань про поновлення строку для подання відзиву з зазначенням причин поважності строку для надання відзиву представником відповідача [PERSON] до суду не подано. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає відзив представника відповідача Рибак Н. на позовну заяву, поданий до суду 03.05.2024 року. Треті особи правом на надання пояснень щодо суті позовних вимог не скористались. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.11.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р51.417.70135 (а.с. 17-19). 20.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №919, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору №Р51.417.70135 від 26.11.2015 року за період з 01.08.2017 року по 06.03.2018 року включно в розмірі: 21104,03 грн. основний борг; 15395,26 грн. прострочений борг; 11318,95 грн. прострочені проценти; 119,13 грн. строкові проценти; 737,54 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту; 3428,17 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 23113,03 грн. пеня; 1700,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 21). 26.01.2024 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартинюк А.М. в рамках ВП №56474482 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 23). Згідно зі ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~ЗУ «Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з приписами ст.88\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року №662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29.06.1999\~року на час їх застосування був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, яка набрала законної сили. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, справа № 826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року,визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. Частиною 2 ст. 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, вчинених в простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Докази на підтвердження того, що боржник [PERSON] була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання за кредитним договором та можливі наслідки у разі не усунення вказаних порушень відсутні. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання, однак таких доказів суду не надано. [PERSON] повідомлень від кредитора не отримувала, жодних листів та претензій щодо несплати боргу їй не надходило. Докази належного направлення та отримання письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором відсутні. Вказане свідчить про те, що вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності документів, які свідчать про безспірність заборгованості боржника. Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував і не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості. Відповідачем не наведено аргументів і не подано доказів на спростування доводів позивача. Приймаючи до уваги вищевикладене та беручи до уваги заперечення позивача щодо наявності боргових зобов`язань перед відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису №919 від 20.04.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до акту (опису) виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №03 від 27.02.2024 р. загальна сума витрат на правову допомогу становить 9000,00 грн. (а.с. 49) Сума в розмірі 9000,00 грн. за надання правничої допомоги була сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №7 від 20.03.2024 року (а.с. 48). Згідно з п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених належними доказами понесених витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. Крім того, у порядку ч.1 ст.141\~ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 гривень + 605,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved