Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

[PERSON] 04 квітня 2024 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на те, що він уклав шлюб з відповідачкою 14 липня 2021 року, від якого спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки відсутнє взаєморозуміння між подружжям. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. До позовної заяви додав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.6). Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач з ухвалою про відкриття провадження ознайомився 12 квітня 2024 року (а.с.21), позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.6). Відповідачу судом направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, які повернуті до суду без вручення 02 травня 2024 року з відміткою установи поштового зв`язку від 25 квітня 2024 року про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.22). Згідно з пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, є підстави вважати, що вказані судові документи вручені відповідачу 25 квітня 2024 року. Крім того, 03 травня 2024 року на сайті Березанського районного суду було розміщено оголошення для відповідача про відкриття провадження у справі та можливість ознайомлення з текстом вказаної ухвали. \~ \~ \~ \~ \~ Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позов відповідач не надала. Судом на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянуто справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 14 липня 2021 року (а.с.12), неповнолітніх дітей не мають. Статтею 51 Конституції України та статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, шлюбні відношення між якими припинені, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Оскільки позивач просив не стягувати з відповідачки сплачений ним судовий збір, судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved