Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що 31.10.1985 між [PERSON] та [PERSON] , які зі слів заявника є його батьками, було укладено шлюб. 22.10.1986 під час перебування батьків у шлюбі у них народився заявник, проте актовий запис про його народження було вчинено лише 30.01.1987. При цьому, 13.11.1986 шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано, у зв`язку з чим державна реєстрація народження заявника здійснювалася за вказівкою матері. [INFO] матір заявника [PERSON] померла, після її смерті опікуном заявника стала його рідна тітка, оскільки документально підтверджений зв`язок заявника з [PERSON] був відсутній, проте як стверджує заявник батько завжди з ним спілкувався, був поряд, підтримував, виховував, фінансово допомагав, приділяв достатньо уваги, був присутній на похованні матері, на весіллі заявника, допомагав з їх організацією, був присутній на сімейних святах. Крім того, ще за життя 14.10.2023 [PERSON] склав заповіт на ім`я заявника, яким заповів йому усе своє майно, а також не заперечував, щоб у актовому записі про народження заявника у графі «Батько» був записаний саме він, про що ним було написано заяву від 14.10.2023 посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вірун О.Ю. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті 17.02.2024 заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юнди Н.П. із заявою про прийняття спадщини. Проте у зв`язку з тим, що документально підтвердити батьківство [PERSON] щодо заявника неможливо, заявник позбавлений можливості прийняти спадщину як спадкоємець першої черги, без сплати податку на доходи фізичних осіб. На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису №231 від 30.01.1987 вчиненого відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва про народження [PERSON] , вказавши у графі «Батько» - [PERSON] , уродженець с. Сарни Черкаської області, громадянин України. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2024 у справі відкрито окреме провадження. У судове засідання заявник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи за його та заявника відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відповідності до вимог чинного законодавства без участі їх представника. Заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юнда Н.П. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, направив до суду копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як убачається з матеріалів справи, 31.10.1985 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданим 31.10.1985 Зятковецькою сільською радою Гайсинського району Вінницької області; прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.5) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого 13.11.1986 відділом РАЦС Мінського райвиконкому м. Києва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] повторно виданого 24.02.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва (а.с.8), [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , реєстрацію народження здійснено 30.01.1987. При цьому, як встановлено судом, державну реєстрацію народження заявника здійснено за вказівкою матері, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00043678938 від 20.02.2024 (а.с.9-10), та вже після розірвання шлюбу між батьками заявника. [INFO] померла матір заявника [PERSON] , про що 22.12.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 30.01.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.14). За життя, 14.10.2023 [PERSON] було складено заповіт (а.с.15), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вірун О.Ю., за яким усе своє майно, як рухоме, так і нерухоме, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, що буде належати йому на час смерті та на що він за законом матиме право, [PERSON] заповів [PERSON] , заявнику у справі. Крім того, згідно нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вірун О.Ю. заяви від 14.10.2023, [PERSON] виходячи зі свого особистого вільного волевиявлення, котре повністю відповідало його справжній волі та загальним засадам чинного законодавства України, визнав себе батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який народився у [PERSON] , [INFO] , та не заперечував щоб у свідоцтві про народження повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у графі «Батько» був записаний [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно витягу зі спадкового реєстру №75870247 від 17.02.2024 (а.с.17), щодо майна померлого [PERSON] заведено спадкову справу №7/2024. Згідно матеріалів вказаної спадкової справи, до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юнди Н.П. з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , заявник у справі. Інших спадкоємців, які б зверталися до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. З пояснень заявника убачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , проте у зв`язку з тим, що він не зазначений у свідоцтві про його народження, він позбавлений можливості оформити спадщину як спадкоємець першої черги, без сплати податку на доходи фізичних осіб. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю, суди вирішуючи питання про те якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії повинні виходити з дати народження дитини. Так, згідно з положеннями ст.52,53 Кодексу про шлюб та сім`ю, в редакції, яка діяла станом на дату народження заявника, походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У відповідності до ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю, в редакції, яка діяла станом на дату народження заявника, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.01.1995 №5, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В ході розгляду справи судом було встановлено, що заявник фактично був народжений в період перебування його батьків у шлюбі, проте у зв`язку з невстановленими обставинами державна реєстрація його народження здійснювалася вже після розірвання ними шлюбу, у зв`язку з чим запис про батька здійснювався за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записані також за її вказівкою. Окрім того, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] , в якій останній визнав себе батьком [PERSON] , [INFO] , та не заперечував щоб у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , у графі «Батько» був записаний [PERSON] , [INFO] . Таким чином, є всі підстави вважати, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був батьком заявника, та за життя визнавав своє батьківство. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved