Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

15 квітня 2024 року [PERSON] , звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 вересня 2011 року вона уклала шлюб із відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис\~№ 49, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання у шлюбі у подружжя є син: [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між позивачкою та відповідачем спільне життя не склалося. Основною причиною розпаду сім`ї є те, що вони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, також в них з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей та веденні спільного побуту. На даний час між ними втрачені фізичні та духовні зв`язки, однією сім`єю вони не проживають, що призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин наміру поновлювати, які у подружжя не має. Всі спроби подружжя примиритися жодних результатів не дали, шлюб носить формальний характер без фактичних сімейних відносин, тому подальше сумісне життя, примирення та збереження сім`ї не можливе. Враховуючи вищевикладене позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути судові витрати по справі. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04 червня 2024 року від позивачки [PERSON] , до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 20 травня 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він не заперечує проти розірвання шлюбу, однак не погоджується з обставинами викладеними позивачкою у позовній заяві, зокрема, що їхня спільна дитина наразі проживає із нею та щодо відсутності між ними спору щодо визначення місця проживання дитини, а також із тим, що вони не ведуть спільне господарство, не мають спільного побуту та не виховують разом дитину. Зазначає, що дані обставини не відповідають дійсності, оскільки у них є спір щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, також вони продовжують вести спільне домашнє господарство, мають спільний побут та разом виховують спільного сина [PERSON] , що просить врахувати під час прийняття рішення по справі. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали\~ справи,\~ всебічно і\~ повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позовна\~заява,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~по суті,\~суд приходить\~до наступного\~висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У відповідності до положень\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року позивачка уклала шлюб із відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис\~№ 49, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.11). Від спільного проживання у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.12). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Також, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачкою [PERSON] , надано договір про надання правової допомоги № 1 від 13 березня 2024 року, акт приймання передачі наданих послуг № 1 від 21 березня 2024 року, розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги), ордер про надання правової допомоги від 13 березня 2024 року (далі Ордер), та платіжну інструкцію № 0.0.3527928766.1 про сплату позивачкою адвокату винагороди у розмірі 4844,80 грн. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів. Розглянувши матеріали справи, суд зробив висновок, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката. На думку суду, розмір таких витрат має бути відшкодовано у сумі 4844,80 грн. Крім того, відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на корить позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплаченого [PERSON] , при поданні позову. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved