Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

У березні 2024 від позивача [PERSON] до суду поштою надійшов вищевказаний позов, в якому вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2017, мають спільну\~ доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з 2016 року відносини з відповідачем почали псуватись, згодом вони перестали проживати разом та вести господарство. Сторони неодноразово протягом останнього часу намагались говорити одним з одним про їх особисті сімейні проблеми, однак результатів це не дало. Позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю їх доньці. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 12.03.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 23.04.2024, копії ухвали надіслані сторонам. 22.04.2024 від представника позивача - адвоката Ніколаєвої Г.Г., надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. 22.04.2024 на електронну пошту суду надійшла заява від імені відповідача про розгляд справи без його участі, однак дана заява не містить електронного цифрового підпису, тому не може бути прийнята судом до уваги. 29.05.2024 від представника позивача - адвоката Ніколаєвої Г.Г., повторно надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 03.10.2017 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2025, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження, актовий запис № 360, серія\~\~ [NUMBER] , про наявність у подружжя спільної доньки [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у березні 2024 року, підтримала позов в заявах представника від 22.04.2024 та від 29.05.2024, будь-яких інших заяв на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved