Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] просить розірвати шлюб укладений 08.10.2004 між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що від спільного подружнього життя вони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач не бажає розірвати шлюб добровільно а тому розірвання шлюбу в органах РАЦС неможливе. Вони мають різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Подружні відносини припинили та вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Можливості зберегти сім`ю немає. На примирення вона не згодна, а відповідач добровільно розірвати шлюб не бажає. Просила після розлучення залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 23.04.2024 позивачкою разом з позовною заявою подано заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, в якій вона позов підтримала, просила його задоволити. позиція відповідача Відповідач правом подання відзиву не скористався. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 24.04.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.04.2024 разом з позовною заявою надійшла заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, а також незаперечення проти заочного розгляду справи. 21.05.2024 судовий розгляд відкладено на 12.06.2024. 12.06.2024 проведено розгляд справи за відсутності сторін. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому [PERSON] належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Направлені на його адресу рекомендованим поштовим відправленням судові повістки на 21.05.2024 та 12.06.2024 ним отримані особисто. Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву не подала та скористалась своїм правом, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позивач, який був повідомленим про судовий розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливим на підставі ч. 3 ст. 211 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Сторони по справі одружились 08.10.2004, зареєструвавши шлюб у Гайворонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області, актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 08.10.2004 серії [NUMBER] (а.с. 8). При одруженні позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Наведені обставини дають підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з поданої заяви. Неявку відповідача, який був повідомлений про судове засідання, суд розцінює як його байдужість до долі шлюбу. Зважаючи на те, що вступ в шлюб та перебування в ньому повинні ґрунтуватись на вільній згоді жінки і чоловіка, враховуючи тривалість розладу в сім`ї сторін, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Також слід відновити прізвище позивачки після розірвання шлюбу на дошлюбне [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved