Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою до Віньковецької селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, яку обґрунтовує наступним. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка під будинком загальною площею 0,48 га (0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель; 0,23 га для ведення особистого селянського підсобного господарства) відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ № 01818, який видано на підставі договору купівлі-продажу № 432 від 22.04.1996 року. Позивач бажає внести вказані земельні ділянки до Єдиного державного реєстру речових прав та у зв`язку з цим звернулась до землевпорядної організації для присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів. Однак при вивченні документів інженером-землевпорядником було виявлено розбіжності в анкетних даних в правовстановлюючому документі, де зазначено [PERSON] , та у паспорті громадянина України, де заявниця зазначена як [PERSON] . Допущена помилка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своїми земельними ділянками, а отримати новий Державний акт не можливо. Заявниця просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 01818, виданого 23.04.1996 року на ім`я [PERSON] . 03.05.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, але представник надала на адресу суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Віньковецької селищної ради Лужняк В.О. у підготовче судове засідання не з`явився, але надіслав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.04.1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку розміром 0,48 га в [ADDRESS] . У графі договору підписи: «покупець» зазначено Гарніцька. Крім того, договір містить відмітку, що будинок (домоволодіння) в цілому зареєстровано в Віньковецькому МПК по інвентаризації житлового та відомчого фонду «Інвентарбюро» на праві особистої власності за [PERSON] . Із технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 03.04.1996 року за адресою [ADDRESS] , вбачається, що власником будинку спочатку була [PERSON] , а після стала [PERSON] . 23.04.1996 року на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1996 року, Карачіївецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ № 01818, що посвідчує право власності на земельну ділянку загальною площею 0,48 га, яка розташована в с. Майдан-Карачіївецький Карачіївецької сільської ради (на сьогодні Віньковецької селищної ради) Віньковецького району Хмельницької області, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7. Із Книги № 2 запису /реєстрації/ державних актів на право приватної власності на землю на території Карачіївецької сільської ради слідує, що 23.04.1996 року запис № 7 [PERSON] зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ № 01818, загальною площею 0,48 га. У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15.08.1992 року Віньковецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області прізвище, ім`я, по-батькові заявника є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43 було передбачено, що усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Вказана інструкція втратила чинність 23.08.2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України 03.07.2013 № 404, а починаючи з 2014 року такі правовстановлюючі документи як державні акти на право власності на землю не видаються взагалі, оскільки державна реєстрація права власності на земельну ділянку та інших речових прав на неї здійснюється відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що при виготовлені нотаріусом договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки у частині тексту договору були допущені помилки у написані прізвища та по-батькові позивача, які (помилки) були перенесені і у зміст державного акта на землю, який складався на підставі вказаного договору. Але в даний час внести зміни до державного акта на землю неможливо, оскільки чинним законодавством не передбачено внесення змін до них, а також видача нових державних актів на право власності на землю. Згідно із\~п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи,\~в тому\~числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме для реалізації нею права володіти, користуватися та розпоряджатися своїми земельними ділянками, який не може бути встановлений іншим шляхом, окрім судового. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку, що у судовому засіданні доведено належність [PERSON] , [INFO] , Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ № 01818, виданого на ім`я [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved