Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 1. 07.04.2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «БРОКБІЗНЕЗ» (далі відповідач 1) та [PERSON] (далі відповідач 2, разом відповідачі), з вимогами про відшкодування матеріальних та моральних шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.11.2018 року об 11:00 годині в Одеській області по Об`їзній дорозі 6в м. Одеса, [PERSON] керуючи автомобілем BMW 523 р.н. [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху, при зміні напрямку руху, не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями відповідач 2 наніс пошкодження автомобілю позивача. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 29.07.2019 року відповідача 2 визнано винним в вищезазначеній ДТП. 09.11.2018 року позивач звернувся до СК «БРОКБІЗНЕС» із повідомленням про настання ДТП та заявою про здійснення страхової виплати. 17.12.2018 року відповідач 1, розглянувши заяву про страховий випадок повідомило, що надана копія довіреності на користування автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , повинна бути посвідчена нотаріально, у зв`язку з чим СК «БРОКБІЗНЕС» не має підстав для виплати страхового відшкодування. Позивач повідомив, що на момент настання ДТП у нього був наявний реєстраційний документ на ТЗ та посвідчення водія, а також довіреність, видана 15.09.2017 року юридичною компанією UAB «Profeta» № 12ER4129, якою зазначене литовське підприємство уповноважило позивача на вчинення будь-яких дій відносно ТЗ марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач наголосив, що вищевказана довіреність була засвідчена відповідно до Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеного між Україною та Литовською Республікою, а тому, на думку позивача, він має право на страхове відшкодування. Позивач також повідомив, що фактичні збитки, які завдані йому протиправними діями відповідача 2 та підлягають стягненню з відповідачів складаються з: вартість проведеного дослідження складає 1500,00 гривень; вартість послуг евакуатора складає 1500,00 гривень; загальна вартість робіт з ремонту та витрат на запчастини КТЗ становить 49850,00 гривень. Отже сума основного боргу складає 52850,00 гривень. Згідно висновку експерта № 2329-11-18 від 14.12.2018 року, вартість матеріального збитку станом на 16.11.2018 року дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження та становить 57987,49 гривень. На час звернення позивачем до суду відповідачами не здійснено будь-яких дій щодо відшкодування збитків, завданих при ДТП. Окрім цього позивач звертає увагу суду на те, що 09.11.2018 року він звернувся до відповідача 1 з повідомленням про настання ДТП та заявою про здійснення страхової виплати. Крайньою датою виплати страхового відшкодування є 08.02.2019 року. Таким чином пеня за період з 08.02.2019 року по 30.03.2021 року становить 25921,09 гривня та інфляційні втрати за період з 08.02.2019 року по 30.03.2021 року становлять 5638,39 гривень, які на думку позивача, підлягають стягненню з відповідача 1 на його користь. Також, в наслідок настання ДТП позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у стражданнях, яких він зазнав через пошкодження його майна, оскільки він позбавлений можливості користуватися ТЗ, був порушений його звичайний життєвий спосіб життя. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 11000,00 гривень. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Представник ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕЗ» надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що 07.11.2018 року у м. Одесі по об`їзній дорозі, 6, сталася ДТП за участю ТЗ марки «BMV» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач 2 та ТЗ марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , яким належав литовській компанії «Proferta» і яким керував позивач. 15.11.2018 року позивачем було подано відповідачу 1 повідомлення про ДТП. 16.11.2018 року відповідачем 1 було проведено огляд пошкодженого ТЗ, про що складено протокол огляду від 16.11.2018 року, з яким позивач був ознайомлений та погодився. Таким чином відповідач 1 вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування позивачу витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1500,00 гривень задоволенню не підлягають. Також відповідач 1 звертає увагу на те, що згідно звіту № 2329-11-18 від 14.12.2018 року вартість відновлення пошкодженого ТЗ складає 300385,53 гривень при його ринковій вартості до моменту ДТП 57987,49 гривень. Окрім цього зазначив, що відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТЗ вважається фізично знищеним, якщо його ремонт технічно неможливий чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом, звітом чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт ТЗ перевищує вартість ТЗ до ДТП. Якщо ТЗ вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП. Також в обґрунтування вимоги про відмову у задоволенні позовних вимог зазначив, що матеріали справи не містять відомостей про вартість пошкодженого ТЗ після ДТП. (т. 1 а.с. 81-87) 4. Позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що відповідачем 1 було порушено «Методику» оскільки в протоколі огляду ТЗ зазначений лише підпис позивача та відсутні підписи осіб, які повинні бути присутні під час огляду, а саме: представник страхової компанії, учасник ДТП та особа, яка склала протокол. Окрім цього страховою компанією в подальшому не було вжито жодних дій та не було надано акту розрахунку з визначенням розміру шкоди. У зв`язку з чим позивачу, для звернення до суду, стало необхідним ініціювати проведення автотоварознавчого дослідження за власний рахунок, у зв`язку з чим, на думку позивача, вимоги про її відшкодування є правомірними. Також зазначив, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню позивачу, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зазначив, що позивачем, згідно рахунку, акту виконаних робіт та квитанції, понесено реальні витрати на ремонт (відновлення) ТЗ у розмірі 49850,00 гривень. (т. 1 а.с. 112-114) 5. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, надійшла заява-пояснення, в якій представник зазначив, що відповідно до статуту підприємства для здійснення транспортних операцій, пов`язаних з пошуком, купівлею і перевезенням в Литовську Республіку товарів для компанії UAB «Proferta» на території інших держав у тому числі України, позивачу було передано ТЗ марки «VOLKSWAGEN Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Для виконання вказаних вище завдань підприємство уповноважило позивач повністю розпоряджатися автомобілем. Представник зазначив, що компанії UAB «Proferta» відомо про ДТП, яка мала місце бути 07.11.2018 року. Позивач відремонтував автомобіль за власні кошти та після закінчення дії довіреності (№ 12ER4129 від 15.09.2017 року) автомобіль було повернуто компанії у технічно справному стані. (т. 1 а.с. 147-164) 6. Від представника ПрАТ «Страхова компанія» «БРОКБІЗНЕС» на адресу суду надійшла заява про застосування строків позовної давності в якій він просить застосувати строки позовної давності до вимог позивача про стягнення з відповідача 1 пені в розмірі 25921,09 гривня. В обґрунтування представник зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зазначає, що відповідно до змісту позовної заяви, позивач дізнався про порушення свого права 08.02.2019 року (крайня дата отримання виплати страхового відшкодування), а тому нарахування пені можливе за період з 08.02.2019 року до 07.02.2020 року, але позовна заява позивачем була подана до суду 07.04.2021 року, а тому, на думку представника відповідача 1, вимоги про стягнення з останнього пені в розмірі 25921,09 гривня не може бути задоволено. (т. 2 а.с. 114) 7. Відповідач - [PERSON] , в особі представника, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позовних вимог до нього відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу заподіяння моральної шкоди позивачу відповідачем 2. (т. 2 а.с. 117-119) 8. Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] , в якому зазначив, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 2 моральної шкоди є правомірними. В обґрунтування зазначив, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. З урахуванням обставин справи, тривалості часу, протягом якого позивач вживав та вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін його звичного способу життя, вважає розмір відшкодування моральної шкоди справедливим. (т. 2 а.с. 143-145) 9. 29.04.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких міститься огляд судової практики з розгляду подібних справ. (а.с. 202-205) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 10. 07.09.2021 року від представника відповідача 1 на адресу суду надійшло клопотання про залучення третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - фірму UAB «PROFERTA». (т. 1 а.с. 91-92) 11. 07.09.2021 року від представника відповідача 1 на адресу суду надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. (т. 1 а.с. 94-96) 12. 01.12.2021 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів. (т. 1 а.с. 107-110) 13. 01.08.2022 року від позивачем на адресу суду надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - юридичної компанії UAB «Proferta», в особі директора Гончаренка Віталія. (т. 1 а.с. 128-129) 14. 01.08.2022 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. (т. 1 а.с. 130-131) 15. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, юридичної компанії UAB «Proferta», - директор, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. (т. 1 а.с. 147-164) 16. 12.09.2022 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів з додатками. (т. 1 а.с. 183-205) 17. 10.03.2023 року від представника позивача на адресу електронну суду надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. (т. 2 а.с. 33-34) 18. 03.10.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшла зава про уточнення позовних вимог з додатками. (т. 2 а.с. 66-92) 19. 26.10.2023 року від представника ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» надійшло заперечення про уточнення позовних вимог. (т. 2 а.с. 115) 20. 27.11.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про призначення повторної транспортно-товарознавчої експертизи. (т. 2 а.с. 149-154) 21. Представник ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. (т. 2 а.с. 155-157) 22. Представник відповідача, [PERSON] адвокат, Дьомін О.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але 12.06.2024 року надіслав на адресу суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду, яка судом не розглядалася оскільки надійшла після розгляду справи та з порушення вимог ЦПК України. (т. 2 а.с. 206-209) 23. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. (т. 2 а.с. 210-211) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 24.\~Згідно автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями від\~07.04.2021\~року,\~цивільну справу\~№ 496/1591/21, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (т. 1 а.с. 70) 25. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 26. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 09.04.2021 року було прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (т. 1 а.с. 71-72) 27. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 01.08.2022 року у задоволені клопотання позивача про витребування доказів відмовлено та задоволено клопотання про залучення третьої особи. (т. 1 а.с. 141, 142-44) 28. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 26.09.2022 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. (т. 1 а.с. 225, 226-229) 29. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 07.02.2023 року провадження по справі відновлено та призначено судове засідання з викликом сторін. (т. 2 а.с. 14) 30. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 13.03.2023 року задоволено клопотання позивача від 10.03.2023 року про призначення автотоварознавчої експертизи та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. (т. 2 а.с. 36-38) 31. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 06.07.2023 року провадження по справі відновлено та призначено судове засідання з викликом сторін. (т. 2 а.с. 52) 32. В судовому засіданні, яке відбулося 22.11.2023 року суд на місці ухвалив заяву позивача про уточнення позовних вимог залишити без розгляду. (т. 2 а.с. 133). 33. В судовому засіданні, яке відбулося 22.11.2023 року суд на місці ухвалив повернути завірену копію висновку експерта наданою стороною позивача в зв`язку з недотриманням строків встановлених для подання доказів. (т. 2 а.с. 134). 34. В судовому засіданні, яке відбулося 22.11.2023 року суд на місці ухвалив прийняти відзив на позовну заяву, який надійшов від відповідача [PERSON] та позивачу надано строк для надання відповіді на відзив на позовну заяву. (т. 2 а.с. 136). 35. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 04.12.2023 задоволено клопотання представника позивача від 27.11.2023 року про призначення повторної транспортно-товарознавчої експертизи та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. (т. 2 а.с. 164, 165-167) 36. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 17.01.2024 року відновлено провадження по справі та призначено судове засідання з викликом сторін. (т. 2 а.с. 186) 37. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 38. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 39. Судом встановлено, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 29.07.2019 року водія автомобіля марки «BMW 523», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а саме за скоєння ДТП, яка сталася 07.11.2018 року об 11:00 годині в Одеській області по Об`їзній дорозі 6 в м. Одеса, учасниками якого було авто марки BMW 523, реєстраційний номер [NUMBER] та авто марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. (т. 1 а.с. 9-12) 40. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного колісного транспортного засобу BMW523, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована Страховою компанією «БРОКБІЗНЕС», згідно полісу № АМ/3106579 від 23.03.2018 року, де ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого 100000,00 гривень, розмір франшизи 1000,00 гривень. (т. 1 а.с. 13, 84) 41. На виконання Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач 09.11.2018 року звернувся до СК «БРОКБІЗНЕЗ» з повідомленням про ДТП. (т. 1 а.с. 14-15) 42. 17.12.2018 ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС», розглянувши заяву про страховий випадок, листом за вих. № 1821-11 повідомило позивача, про неможливість здійснення страхового відшкодування у зв`язку з недодержанням вимоги посвідчення одностороннього договору. (т. 1 а.с. 16) 43. Відповідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 2329 від 03.06.2020 року позивачем за проведення оцінки автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , сплачено 1500,00 гривень. (т. 1 а.с. 17) 44. Згідно висновку № 2329-11-18 про оцінку КТЗ марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , власник - UAB «Profeta», вартість матеріальних збитків, визначена з використанням підходу, заподіяного власнику автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 16.11.2018 року, складає 57987,49 гривень. (т. 1 а.с. 18-48) 45. Згідно копії рахунку фактури № 35 від 17.07.2019 року, та копії акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.08.2019 року при проведенні технічного обслуговування автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] проведені та використані роботи та запчастини на загальну суму 49850,00 гривень. (т. 1 а.с. 53-54, 55-57) 46. Позивачем було оплачено послуги евакуатора автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 1500,00 гривень, що підтверджується копією товарного чеку від 17.11.2018 року та копією акту виконаних робіт (наданих послуг) № 103 від 07.11.2018 року. (т. 1 а.с. 58, 59) 47. Власником автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , є UAB «Profeta», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] . (т. 1 а.с. 63) 48. Станом на 07.11.2018 року (дату ДТП) [PERSON] керував та розпоряджався автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі довіреності № 12ER4129, виданої юридичною особою UAB «Proferta» 15.09.2017 року терміном на два роки без права передоручення та дійсною до 14.09.2019 року. (т. 1 а.с. 64) 49. Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 14.08.1998 року та дійсного безстроково, позивач є учасник бойових дій. (т. 1 а.с. 68) 50. 16.11.2018 року [PERSON] за участю позивача був складений протокол огляду транспортного засобу. (т. 1 а.с. 85-86) 51. Згідно з запитом на проведення торгів AUTOonline від 08.12.2021 року та найвищої пропозиції, вартість майна у пошкодженому стані склала 500,00 гривень. (т. 1 а.с. 185-199, 200-21) 52. 24.01.2023 року з Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/116-22/17431-АВ від 10.01.2023 року. (т. 2 а.с. 9-12) 53. Відповідно до висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/116-23/8921-АВ від 29.06.2023 року, у зв`язку із тим, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу перевищує ринкову вартість без зазначених пошкоджень, визначити ринкову вартість автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 07.11.2018 року, станом на дату ДТП, не надається можливим. Ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , дорівнює вартості утилізації. (т. 2 а.с. 39-49) 54. Копія висновку експерта № 7605 від 29.09.2023 року знята з розгляду протокольною ухвалою судді, постановленою в судовому засіданні, яке відбулося 22.11.2023 року. (т. 2 а.с. 71-92) 55. Згідно висновку експерта № 7664 повторної, судової, транспортно-товарознавчої експертизи з визначення ринкової вартості КТЗ, автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням аварійних пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, яка сталася 07.11.2018 року, складеного судовим експертом Федотовим Ф.В. 24.12.2023 року, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих в ДТП, яка сталася 07.11.2018 року, визначається рівною вартості утилізації (металобрухту, що залишився) і становить 10211,50 гривень. (т. 2 а.с. 171-184) V. Оцінка Суду. 56. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 57. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. 58. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). 59. Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 60. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. 61. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9). 62. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. 63. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. 64. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 65. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. 66. Отже, факт завдання майнової шкоди позивачу, внаслідок ДТП відповідачем 2 по справі, не потребує окремого доказування, оскільки причинно-наслідковий зв`язок був встановлений судом та висвітлений у постанові Біляївського районного суду Одеської області від 29.07.2019 року, факт його існування не оскаржувався відповідачем 2 в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. 67. Пленуму Верховного\~Суду України\~№ 6\~від 27.03.1992\~року «Про\~практику розгляду\~судами цивільних\~справ за\~позовами про\~відшкодування шкоди» роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450\~ЦК України (ст.ст. 1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 68. Стаття 1166\~ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, ч. 1 якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 69. Встановлені у ст.\~1166\~ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82\~ЦК тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіяння шкоди є підставами й юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. 70. Cпір про відшкодування шкоди, завданої самим джерелом підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами ст. 1188 ЦПК України. За п. 1 ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 71. Згідно роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. 72. Відповідно до ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 73. Згідно з ч. 5 статті 1187\~ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. 74. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме зокрема: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). 75. Згідно з ч. 1 ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 76. Згідно ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 77. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 78. Пунктом 2.1. ст.\~2\~Закону №\~1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. 79. Згідно із п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 80. Судом встановлено, що також визнається позивачем у позові, та не оспорюється сторонами, що цивільно-правова відповідальність відповідача 2 на момент ДТП застрахована в ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС», що підтверджується копією полісу № АМ/3106579 від 22.03.2018 року. Тим самим, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП може бути покладено виключно на ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС». 81. За п. 35.1. статті 35 Закону № 1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 82. Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 1 з повідомленням про ДТП 09.11.2018 року, тобто до спливу 30-ти денного строку. На підтвердження правомірності свого звернення ним було надано довіреність № 12ER4129, видана юридичною особою UAB «Proferta» 15.09.2017 року в м. Клайпеда, Литовська Республіка. 83. Порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, в якій видана довіреність (ст. 34 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Вказане узгоджується з правовим висновком КЦС ВС, викладеному у Постанові від 06.07.2022 року по справі № 681/196/20. 84. Окрім цього, відповідно до ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Довіреності, що видаються юридичними особами, не обов`язково мають бути нотаріально посвідчені, оскільки вони посвідчуються безпосередньо організацією. 85. Тим самим, позивачем доведено факт звернення до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування та неправомірної відмови в виплаті ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» страховому відшкодуванні. 86. Окрім цього, з наявної в матеріалах справи копії полісу № АМ/3106579 вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за заподіяну шкоду майну складає 100000,00 гривень, що покриває вартість виконаних робіт з відновлювального ремонту із урахуванням матеріалів, у зв`язку із чим ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», як страховик за договором ОСЦПВ наземних ТЗ, є боржником перед особою, яка зазнала збитків внаслідок ДТП, як в межах деліктних відносин, що виникли між заподіювачем шкоди, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, та потерпілою особою. 87. Відповідно до правової позиції, наведеної ВП Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04.07.2018 року, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. ВП Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. 88. Аналогічні правові позиції викладено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 8 серпня 2018 року у справі № 519/741/15-ц (провадження № 61-5308св18); від 15 серпня 2018 року у справі № 713/2002/15 (провадження № 61-18147св18); від 15 серпня 2018 року у справі № 209/3145/15-ц (провадження № 61-6914св18); від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц (провадження № 61-15026св18); від 12 вересня 2018 року у справі № 761/11731/16-ц (провадження № 61-19697св18); від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18); від 26 вересня 2018 року у справі № 757/20129/16-ц (провадження № 61-19081св18); від 26 вересня 2018 року у справі № 641/5333/16-ц (провадження № 61-17507св18); від 24 жовтня 2018 року у справі № 607/7205/16-ц (провадження № 61-27959св18); від 24 жовтня 2018 року у справі № 127/1702/17 (провадження № 61-28999св18); від 31 жовтня 2018 року у справі № 342/134/16-ц (провадження № 61-13937св18); від 7 листопада 2018 року у справі № 761/33713/16-ц (провадження № 61-28235св18); від 21 листопада 2018 року у справі № 707/1761/16-ц (провадження № 61-20954св18); від 5 грудня 2018 року у справі № 136/2186/16-ц (провадження № 61-31930св18); від 12 грудня 2018 року у справі № 758/2356/17-ц (провадження № 61-25984св18); від 27 березня 2019 року у справі № 754/1108/15-ц (провадження № 61-20780св18); від 26 червня 2019 року у справі № 287/463/15-ц (провадження № 61-15930св18); від 26 червня 2019 року у справі № 712/7242/16-ц (провадження № 61-19165св18). 89. Також, Верховний Суд у Постанові від 04.12.2019 року у справі № 359/2309/17 визначив, що «системний аналіз п. 32.7 ч. 1 ст. 32 закону № 1961-IV, ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку». 90. З прохальної частини зміненої позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути на його користь з ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС» суму збитків в розмірі 52850,00 гривень, яка складається з вартості робіт з ремонту 49850,00 гривень, витрат на послуги евакуатора 1500,00 гривень та витрат на проведення експертизи 1500,00 гривень. 91. Верховний Суд у Постанові від 24.03.2021 року у справі № 523/3212/19 визначив, що «непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди». 92. За змістом ст.ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.\~9\~Закону України\~«Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. 93. Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 94. Встановивши, що позивач здійснив ремонт ТЗ, користувачем якого він був, що також підтверджується третьою особою, на суму яка не перевищує вартість ТЗ до настання ДТП, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та не оспорюється сторонами, суд приходить до висновку про те, що позивачу як користувачу ТЗ на момент настання ДТП та особі, яка здійснила ремонт автомобіля, відшкодовується різниця між спричиненими матеріальними збитками та ринковою вартістю транспортного засобу після ДТП. Тобто відповідно до висновку № 2329-11-18 (т. 1 а.с. 18-48) вартість матеріального збитку (вартість ТЗ до настання ДТП) складає 57987,49 гривень, а відповідно до висновку експерта № 7664 (т. 2 а.с. 172-184) ринкова вартість автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих в ДТП становить 10211,50 гривень. Отже матеріальний збиток який завдано позивачу в результаті ДТП становить 47775,99 гривень. З урахуванням положень ст.ст. 12, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де зазначено, що страхове відшкодування\~завжди зменшується\~на суму\~франшизи,\~але власнику підлягають стягненню витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином загальна вартість матеріальних збитків понесених позивачем становить 48279,49 гривень, які підлягають стягненню з відповідача 1. 95. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення пені, суд дійшов наступних висновків. 96. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 97. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 98. Відповідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 99. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу пені). 100. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 101. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 102. Частиною 1 ст. 261 ЦК України закріплено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 103. Зі змісту позовної заяви вбачається та позивачем не заперечується, що йому було відомо про порушення його прав 08.02.2019 року. З урахуванням ст. 253, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, остатньою датою звернення позивачем до суду для захисту його порушених прав в частині стягнення пені є 09.02.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 07.04.2021 року, тобто після спливу строку позовної давності про застосування якої заявив відповідач 1. 104. З урахуванням вищевказаного суд дійшов до висновку про задоволення заяви відповідача 1 про застосування позовної давності до позовних вимог позивача в частині стягнення пені, тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. 105. Окрім того ч. 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. В зв`язку з чим з відповідача 1 підлягає стягненню індекс інфляції за період з лютого 2019 року по травень 2024 року включно, в розмірі 29695,45 гривень. 106. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача 2 моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку. 107. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 108. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 109. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в справах «Гольм проти Швеції» від 25.10.1993, «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, вчинення неправомірних дій вже є підтвердженням завдання особі моральної шкоди. 110. Оскільки транспортний засіб був пошкоджений в результаті ДТП, позивач переніс достатні фізичні та душевні страждання в момент ДТП, душевні страждання в результаті пошкодження ТЗ, власником якого він не був, а був користувачем, хвилювання з приводу ремонту ТЗ, окрім того позивач був позбавлений доходу і можливості утримувати свою сім`ю, чим йому, поза розумним сумнівом, було завдано моральних страждань, оскільки вказані обставини призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, що потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя під час воєнного стану, що потребує додаткових зусиль, то з відповідача 2 на користь позивача слід стягнути моральну шкоду. 111. Визначаючи розмір вказаної шкоди, суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача 2 на користь позивача 10000 гривень у відшкодування вказаної шкоди, що, на думку суду, буде достатньою сатисфакцію перенесених позивачем моральних страждань, задовольнивши позовні вимоги в цій частині. 112. Відповідно до ч. 7 ст.\~81\~ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 113. За змістом ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 114. Нормами ст.\~76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 115. Відповідно положень ст.ст.\~77-79\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 116. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 117. Як зазначив Верховний Суд за результатами огляду вивчення судової практики вирішення спорів, що виникли з договорів страхування від 01.07.2019 р., принцип запровадженням законодавцем інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який з метою забезпечення відшкодування, заподіяної життю шкоди, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобі на території України передбачає не безумовний обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування, а пов`язує його лише з належним виконанням усіма учасниками таких правовідносин покладених на них обов`язків. 118. Таким чином, з огляду на викладене вище, виходячи із фактичних обставин справи, умов чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 119. Відповідно п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. 120. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 121. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідачів.

Outcome: partial