Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач, від імені\~та в\~інтересах якої\~на підставі\~договору діє\~адвокат Дмитренко\~І.М., звернулася до суду із позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 0,0454га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4824810100:04:103:0008; земельну ділянку площею 0,1046га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4824810100:04:103:0009, які розташовані по [ADDRESS] . У своїх вимогах посилалася на те, що 10 серпня 2008 року він придбав у [PERSON] житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0454га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0008; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1046га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0009, які розташовані за адресою [ADDRESS] за 80000 гривень, що становить повну вартість будинку та земельних ділянок про що склали відповідну розписку. При цьому продавець передала позивачу ключі від будинку та правовстановлюючі документи на майно і він почав проживати у вказаному будинку, користуватись земельними ділянками проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги. Підчас досягнення між сторонами угоди про продаж житлового будинку і земельних ділянок позивач та [PERSON] домовились оформити договір купівлі-продажу нотаріально. Протягом тривалого часу [PERSON] не з`являлась до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна посилаючись на поганий стан здоров`я. Потім, [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємці, які б оформили спадкові права після її смерті відсутні, тому відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування в особі Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області. З посиланням на те, що сторони виконали усі умови договору, однак з об`єктивних причин вони втратили можливість нотаріально посвідчити правочин, відповідно до положень та ч.2 ст. 220 ЦК України, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10.08.2008 р., укладений між позивачем та [PERSON] , за яким позивач придбав житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0454га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0008, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1046га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0009, які розташовані за адресою [ADDRESS] за 80000 гривень, а також визнати за позивачем право власності на вищевказане майно. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник надав до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд про їх задоволення. Представник відповідача Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належали житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0454га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0008, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1046га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0009, які розташовані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим 17.09.2005 року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г.В. за реєстровим №1-744, витягом про реєстрацію права власності виданим Новоодеським РКП «Новоодеське районне бюро технічної інвентаризації» за №8587290 від 10.10.2005 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим 17.09.2005 року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г.В. за реєстровим №1-746, державним актом на право власності на землю серії ЯБ №825859 виданим 19.12.2005 року Новоодеською міською радою Новоодеського району Миколаївської області, свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим 17.09.2005 року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г.В. за реєстровим №1-748, державним актом на право власності на землю серії ЯБ №825860 виданим 19.12.2005 року Новоодеською міською радою Новоодеського району Миколаївської області. 10 серпня 2008 року позивач і [PERSON] , домовились про всі істотні умови укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0454га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0008, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1046га, кадастровий номер 4824810100:04:103:0009, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Цього ж дня 10 серпня 2008 року позивач і [PERSON] домовились про ціну вищевказаних житлового будинку та земельних ділянок за яку їх буде продано. На виконання домовленості позивач, передав продавцю всю суму грошей у розмірі 80000 гривень, яка відповідала ціні предметів купівлі-продажу. Згідно розписки від 10 серпня 2008 року, [PERSON] отримала від позивача грошові кошти в сумі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень за угодою продаж вищевказаних житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами земельних ділянок\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку\~площею 0,0454га,\~кадастровий номер\~4824810100:04:103:0008,\~для ведення\~особистого підсобного\~господарства площею\~0,1046га,\~кадастровий номер\~4824810100:04:103:0009,\~які розташовані\~за адресою\~ [ADDRESS] , що є повною ціною яку було узгоджено сторонами за продаж вказаного житлового будинку та земельних ділянок. Протягом тривалого часу [PERSON] не з`являлась до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна посилаючись на поганий стан здоров`я. У подальшому, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2013 року виданим ВРАЦС РС\~Новоодеського РУЮ\~у Миколаївській\~області. Як видно із довідки заступника завідувача Першої миколаївської державної нотаріальної контори, в.о. Завідувача Новоодеської нотаріальної контори №357/01-16 від 02.12.2023 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 74979772 від 02.12.2023 року, спадщину після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , ніхто не прийняв, спадкова справа після її смерті не відкривалася. Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Оскільки спадщину після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , ніхто не прийняв то Новоодеська міська рада Миколаївського району Миколаївської області, як представницький орган місцевого самоврядування який наділено правом представляти інтереси територіальної громади в м. Нова Одеса рада Миколаївського району Миколаївської області, відповідно до положень ст.1277 ЦК України, має право подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Таким чином Новоодеська міська рада Миколаївського району Миколаївської області є належним відповідачем у цій справі. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.2 ст. 220 ЦК України ( в чинній редакції), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до абз. 3 та 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Із наданих суду доказів вбачається, що на момент укладення угоди про купівлю-продаж належних [PERSON] житлового будинку та земельних ділянок, між сторонами було досягнуто домовленості ціни за яку продається вказане нерухоме майно, було здійснено передачу грошових коштів у розмірі обумовленої ціни, після досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору, позивач почав фактично проживати у спірному будинку та відповідно користуватися земелькою ділянкою на якій він розміщений (для будівництва та обслуговування житлового будинку) та земельною ділянкою для ОСГ що розміщені за тією ж адресою, тобто відбулося повне виконання договору, але можливість нотаріального посвідчення вказаної угоди про яку домовилися сторони була втрачена. Отже, за вказаним договором, позивач набув право власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст.\~3\~ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 334\~ч.3\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що при укладенні угоди сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне фактичне виконання договору, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на нього судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору ухвалює покласти на позивача, за його згодою.

Outcome: approved