Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.03.2024 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.04.2024 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.05.2023 шлюб між сторонами розірвано, місцем проживання дітей визначено разом із матір`ю.\~ Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06.10.2023 ухвалено стягувати із позивача на користь відповідача на утримання дітей щомісячно аліменти у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину. Позивач стверджує, що на даний час його матеріальний стан змінився, а стан здоров`я погіршився. Так, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертизи від 18 січня 2024 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання на строк до 01 лютого 2025 року, протипоказана важка фізична праця. Згідно пункту 8 консультаційного висновку спеціаліста КНП Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради від 07.03.2024 позивачу рекомендовано проходження імунобіологічної терапії (гуселькумаб) 100 мг п/ш 1 раз на місяць, ІІ доза через 1 місяць, далі 1 раз на 8 тижнів тривало. Оціночна (ринкова) вартість лікарського засобу Гуселькумаб (Tremfa (Guselkumab-100 mg), на дату оцінки, складає 111 234 грн. або 2 875 доларів США (по курсу НБУ: 1 $ США = 38,69 грн.). Крім того, з 06.10.2023 позивач звільнений з роботи, та на даний час через стан здоров`я не працює. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми сплачених доходів та утримання податків від 18.03.2024, яка видана за період з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року, за жовтень-грудень 2023 року та 1 квартал 2024 року, позивач доходів не отримував. Також не отримує жодних видів допомог. Для того, щоб сплатити значну суму зі сплати аліментів, позивач позичив грошові кошти у розмірі 98 528 грн., про що уклав договір позики, тому, має непогашені боргові зобов`язання, які утворились внаслідок накопичення заборгованості зі сплати аліментів. На підставі наведених обставин справи, позивач просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , і стягувати на їх утримання аліменти у розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача адвокат Манченко О.В. подала до суду відзив на позов, в якому заперечує проти позову. Вважає, що позивач намагається ввести суд в оману, оскільки фактично володіє мільйонними статками та має значні неофіційні прибутки, що вже встановлено судами. Так, розгляд цивільної справи між сторонами про стягнення аліментів (№344/1374/23) в судах першої та апеляційної інстанцій тривав з 27.01. 2023 по 22.02.2024, а даний позов подано 28.03.2024 тобто через 1 місяць (34 дня) після завершення розгляду справи, і жодних нових обставин, які не досліджувались судами у цій справі, позивач суду не повідомив. Тому вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни обставин, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, що можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів. Звертає увагу, що судами досліджено зокрема ті обставини, що під час шлюбу, а саме з 2014 по 2021 рік сторонами набуто нерухоме майно та транспортні засоби загальною вартістю 13 678 386,00 грн., яке на даний час є предметом поділу в цивільній справі № 354/509/23, а саме: 4-поверховий житловий будинок площею 190,16 м.кв з басейном та сауною в с.Микуличин, Івано-Франківської обл. вартістю 6 567 232 грн., який з 1 по 3 поверхи використовується в якості готелю, а 4 поверх для власного проживання (згідно декларації, будівництво завершено в 2017 року; квартира в [ADDRESS] загальною площею 123,9 кв.м., придбана в 2021 році вартістю 2 972 801,00 грн.; квартира в [ADDRESS] загальною площею 62,5 кв.м. придбана в 2014 року вартістю 1 851 121,00 грн.; нежитлові приміщення в Івано-Франківську, придбані в 2017 році вартістю 61 743,00 грн.; транспортний засіб LEXUS RX 400Н, придбаний в 2015 року вартістю 475 030,00 грн.; транспортний засіб Dodge Challenger, придбаний в грудні 2020 року вартістю 1 750 495 грн.. Вказаний 4-поверховий будинок вартістю 6 567 232 грн. позивач вважає своєю особистою власністю, а з вересня 2023 року одноосібно використовує 4-й поверх для власного проживання та отримує кошти від оренди в якості готелю «Карпатська вежа». Також, окрім зазначеного майна, позивачу одноосібно належить земельна ділянка вартістю 35 000 доларів США (1 393 542,00 грн), в с. Микуличин (кадастровий номер: 2611091501:10:006:0026). Окрім того, на даний час позивач в судовому порядку намагається визнати речові права на автомобіль Volkswagen Atlas, вартістю 797 008 грн., набутий в 2020 року третьою особою (справа № 335/3926/23, перебуває в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя). На даний час в провадженні Яремчанського міського суду перебуває цивільна справа №354/509/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки до реєстрації шлюбу, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. У вказаній справі відповідач подав свій зустрічний позов, у якому стверджує, що є власником та співвласником нерухомого і рухомого майна, вартістю понад 13 600 000 гривень (тринадцять мільйонів шістсот тисяч гривень), в тому числі стверджує, що є одноосібним власником 4-поверхового житлового будинку в с.Микуличин. Окрім того, у цивільній справі № 344/1008/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з матір`ю, що перебувала на розгляді Івано-Франківського міського суду, [PERSON] також подавав зустрічний позов про визначення місця проживання дітей з ним, і у цій справі вже позиціонував себе заможною та цілком працездатною особою. У цивільній справі № 335/3926/23, яка на даний час перебуває в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя щодо визнання речових прав на автомобіль Volkswagen Atlas, вартістю 797 008 грн., набутий в 2020 року третьою особою, [PERSON] знову позиціонує себе заможною людиною та намагається довести, що у нього були «юридичні ризики» реєстрації цього автомобіля на себе (маючи на увазі ухилення від сплати аліментів на сина від попереднього шлюбу, який на даний час вже є повнолітнім). Відповідачу достовірно відомо про те, що вже понад рік і станом по сьогоднішній день, цей неофіційний «туристичний бізнес» приносить відповідачу доходи від 70 000 грн. щомісячно, в якості орендної плати за проживання у 4-поверховому будинку з сауною та басейном в с. Микуличин, що спільно будувався подружжям. Крім того, позивач має ще один неофіційний бізнес, який був створений спільно з відповідачкою у 2007 році, це - інтернет магазин з продажу товарів для обробки деревини «Kengaoil». З вересня 2022 року виключно позивач активно просуває та рекламує у своїх соціальних мережах цей бізнес та отримує з нього прибутки. Також позивач неофіційно з 2013 року займається викупом та подальшою реалізацією автомобілів із США. Позивачці, яка 18 років (з 2004 до вересня 2022 року) проживала з відповідачем, і приймала безпосередню участь у всіх фінансових проектах колишнього чоловіка, особисто достовірно відомо, що доходи відповідача в місяць становили від 150 000 грн.. Таким чином відповідач стверджує, що позивач фактично маючи мільйонні статки намагався ухилятися від сплати аліментів, надаючи судам документи про відсутність офіційних доходів, наявність захворювання. Окремо звертає увагу, що інвалідність відповідачу встановлено після ухвалення оскаржуваного рішення, і така має тимчасовий характер та свідчить про те, що за своїм станом здоров`я відповідач не має можливості утримувати своїх дітей. На підставі наведених обставин, представник відповідача просить суд у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів відмовити, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 28.05.2024 позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, додатково зазначив, що дійсно в минулому він займався бізнесом та мав доходи. В свій час він займався готельним бізнесом, відкрив прокат, інтернет магазин, пробував продавати авто з США (привіз 3 автомобілі). Проте зараз доходів немає, окрім як пенсії по інвалідності - 2600 грн.. Готель в с. Микуличині не працює, як і інтернет магазин з продажу деревини, продажом авто з США більше не займається. Вказує, що до суду його привезла його дівчина на автомобілі «Volkswagen Atlas». В цілому позиціонує себе безхатьком, який живе в автомобілі, є інвалідом та потребує дороговартісного лікування. Також стверджує, що з урахуванням скрутного матеріального становища та з метою уникнення заборгованості по аліментах, він позичив 98 528 тис. грн., тобто вже має боргові зобов`язання пов`язані із неможливістю сплачувати аліменти. На противагу стверджує, що відповідачка має значні доходи (понад 150 грн. на місяць), оскільки займається бізнесом, користується його нерухомим майном, отримує дохід від оренди. Просив суд зменшити розмір аліментів на дітей. Представник позивача в режимі відеозв`язку - адвокат Романенко Є.О., в судовому засіданні 28.05.2024 позовні вимоги підтримав, вважає, що у позивача на даний час виникли обставини, які є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд врахувати, що позивача не працює, є інвалідом ІІІ групи, хворіє та потребує дорого вартісного лікування, має боргові зобов`язання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 28.05.2024 заперечила щодо задоволення позовних вимог, стверджує, що позивач вводить суд в оману, оскільки володіє декількома бізнесами, які приносять йому прибуток. Також стверджує, що позивач маючи значні доходи постійно їх приховував, а тому у судах є ряд майнових спорів. Характеризує відповідача як людину, котра вміє заробляти кошти, і яка не буде жити на пенсію по інвалідності чи на заробітну плату, а вся наведена ним історія про скрутне матеріальне становище - спрямована виключно на ухилення від сплати аліментів. Після розлучення з відповідачем вона створила свій власний бізнес, який вже приносить доходи. Діти навчаються, відвідують гуртки, що потребує додаткових витрат. Присуджених аліментів на утримання дітей не вистачає, але вона створюючи умови розвитку для дітей покриває витрати на них. Тому просить суд не зменшувати розмір присуджених аліментів та відмовити у задоволенні позову. Представника відповідача-адвокат Манченко О.В. в судовому засіданні 28.05.2024 заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позов, просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.05.2023 шлюб між сторонами розірвано, місцем проживання дітей визначено разом із матір`ю (а.с.21-25). Рішенням Івано-Франківського міського суду в цивільній справі №344/1374/23 від 06.10.2023 ухвалено стягувати із позивача на користь відповідача на утримання дітей щомісячно аліменти у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину. Постановою апеляційного суду від 22.02.2024 зазначене рішення залишено без змін (а.с.9-14). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертизи від 18 січня 2024 року, позивачу [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання на строк до 01 лютого 2025 року, протипоказана важка фізична праця (а.с.26-27). Згідно оціночної (ринкової) вартості лікарського засобу Гуселькумаб (Tremfa (Guselkumab-100 mg), на дату оцінки, складає 111 234 грн. або 2 875 доларів США (по курсу НБУ: 1 $ США = 38,69 грн.) (а.с.16). Згідно наказу №10 від 06.10.2023 [PERSON] звільнений з роботи (а.с.37). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми сплачених доходів та утримання податків від 18.03.2024, яка видана за період з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року, за жовтень-грудень 2023 року та 1 квартал 2024 року [PERSON] доходів не отримував (а.с.32). В поданому позові позивач, обґрунтовуючи підстави про зменшення розміру стягуваних аліментів, посилається на те, що він на даний час не працює, є інвалідом ІІІ групи та потребує дороговартісного лікування, отримує пенсію по інвалідності та не має інших джерел доходу, а також має боргові зобов`язання.\~\~ Перевіряючи підставність доводів позивача, суд звертає увагу на те, що не погодившись з рішенням суду першої інстанції про стягнення аліментів [PERSON] звертався до суду з апеляційною скаргою, і апеляційний суд, оцінюючи майновий стан позивача, в тому числі доводи [PERSON] про його єдине джерело доходу - заробітну плату в ТОВ «М`яснов» у розмірі 6 700 грн., зробив висновок про наступне: «Як вбачається з наявних у справі доказів та підтверджується самим відповідачем у відзиві на позов, [PERSON] є співвласником нерухомого та рухомого майна (квартир по [ADDRESS] та по [ADDRESS] ), житлового будинку (який використовується в якості готелю) та земельної ділянки з кадастровим номером 2611091501:10006:0026 по [ADDRESS] , транспортних засобів марки LEXUS, реєстраційний номер [NUMBER] та марки DODGE CHALLENGER, реєстраційний номер [NUMBER] ). Вказане майно є предметом розгляду справи про поділ спільного майна подружжя.». Із вказаного апеляційним судом рішення слідує, що при вирішенні питання про стягнення аліментів заробітна плата позивача в ТОВ «М`яснов» не була основою для прийняття судового рішення, виходячи хоча б з того, що заробітна плата є значно менша суми стягуваних аліментів (становила 6 700 грн., а аліменти на двох дітей 10 000 грн.). Тому, судом взято до уваги саме наявність у позивача вищезазначених матеріальних активів, які є значними, і які, попри наявність судових спорів, на даний час не зменшилися. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Щодо отриманої позивачем позики на суму 98 528 тис. грн., яка за твердженням позивача пов`язана з необхідністю уникнення заборгованості по аліментах, то суд не оцінює мети такої позики, проте зазначає, що з отриманням позики майновий стан позивача змінився в сторону збільшення. Щодо стану здоров`я позивача, то така обставина також була предметом судового розгляду,\~ і апеляційним судом зокрема зазначалося: «Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертизи від 18 січня 2024 року, яка долучена під час розгляду справи апеляційним судом, [PERSON] установлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання на строк до 01 лютого 2025 року, протипоказана важка фізична праця.». За висновком щодо стану здоров`я апеляційний суд зазначає: «… інвалідність відповідачу встановлено після ухвалення оскаржуваного рішення, має тимчасовий характер та не є достатнім доказом для висновку про те, що за своїм станом здоров`я відповідач не має можливості утримувати своїх дітей, оскільки зазначені у них рекомендації не забороняють йому працювати.». Тобто апеляційний суд брав до уваги висновок щодо інвалідності позивача при прийнятті рішення. При цьому, в цій справі суд зважає на те, що інвалідність позивачу встановлена до 01.02.2025, що не змінює висновки апеляційного суду в цій частині про те, що такий стан позивача має тимчасовий характер та не є достатнім доказом для висновку про те, що за своїм станом здоров`я відповідач не має можливості утримувати своїх дітей. Також із встановленням позивачу групи інвалідності, за його ж твердженням, призначена пенсія по інвалідності в сумі 2600 грн.. Тобто, з призначенням інвалідності в позивача не змінився стан здоров`я з часу прийняття рішення про стягнення аліментів, проте змінився дохід, який хоча і є незначним, проте все ж таки змінився в сторону збільшення. Таким чином слід констатувати, що з часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів майновий стан відповідача: - зменшився із його звільненням з роботи на 6 700 грн. на місяць, та збільшився з отриманням пенсії по інвалідності на 2600 грн. (зі слів позивача); - збільшився на суму отриманої позики 98 528 тис. грн.; - не змінився в частині наявності значних матеріальних активів, що є значним та було основою для прийняття рішення про стягнення аліментів. Окремо суд звертає увагу на те, що з часу набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів (постанова апеляційного суду від 22.02.2024) до часу звернення до суду з даним позовом про зменшення розміру стягнення аліментів (звернувся 29.03.2024), минуло всього 34 дні. Також суд звертає увагу на те, що позивач звільнився з ТОВ «М`яснов» в день постановлення рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів (06.10.2023). Суд вважає, що такі обставини є свідченням того, що позивач, не погоджуючись з рішенням суду про стягнення аліментів, намагається в будь-якій спосіб та в найкоротші строки вирішити питання щодо їх зменшення, надаючи суду в цій справі докази, які вже оцінювалися судом при вирішення спору про стягнення аліментів, та які, відповідно, не підлягають переоцінці в цій справі. В сукупності вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем, з часу прийняття рішення про стягнення аліментів, не наведено нових обставин, таких як зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я чи інших обставин, які б в значенні ст. 192 Сімейного кодексу України давали право на зменшення розміру стягуваних аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed