Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 28 березня 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: визначити, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили; визначити, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили; визначити, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Позов мотивований\~тим,\~що після\~смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,\~залишилось майно\~на яке\~відкрилась спадщина,\~в зв`язку\~з чим\~позивачі звернулися\~до нотаріуса\~з заявою\~на прийняття\~спадщини де\~їм було\~відмовленооскільки ними пропущено строк на подання заяви на прийняття спадщини. Оскільки вказане питання вирішується виключно в судовому порядку, позивачі заявили відповідні вимоги з посиланням поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як окупація селища та непрацюючі нотаріуси. На судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Представник відповідача\~в особі Великоолександрівської селищної\~військової адміністрації\~Бериславського \~району Херсонської\~області на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої\~особи Великоолександрівської\~державної нотаріальної\~контори на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 16.11.2021 року, про що складено відповідний актовий запис за № 330. З початку\~військової агресії\~російської федерації\~проти України\~24\~лютого 2022\~року реалізація\~права громадян\~України на\~спадкування ускладнилися\~через масову\~евакуацію громадян,\~відключення державних\~реєстрів,\~відсутність нотаріусів\~на робочих\~місцях, проблеми зі зв`язком та транспортом, тощо. Зазначене обмежило, позивачів у реалізації прав у встановлений законом строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у тому числі із тих причин, що вони боялися переміщуватися через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя та здоров`я, через бойові дії, спричинені збройною агресією російської федерації. Починаючи з моменту вторгнення, озброєні сили російської федерації вели активні бойові дії на всій території Херсонської області та майже кожного дня здійснювали постійні обстріли, зокрема і по смт Велика Олександрівка. Тим більше, з моменту введення воєнного стану в Україні на території Херсонської області будь-які органи державної влади, а також нотаріуси не працювали. Лише нещодавно державний нотаріус почала працювати та здійснювати прийом громадян, а тому, позивачі одразу звернулися з заявою на прийняття спадщини, але строк уже був пропущений. Судом встановлено, що позивачі своєчасно не звернулися до нотаріуса з метою прийняття спадщини після померлої, у зв`язку із окупацією селища та не працюючими нотаріусами. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями наданими пленумом Верховного суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, має право прийняти спадщину у вказаний спосіб у випадку доведення перед судом поважності причин його пропуску. Посилаючись на підстави пропуску вказаного строку позивачі вказують на розуміння ними дій спрямованих на прийняття спадщини, збирання відповідних документів, разом з тим окупація селища, не працюючий нотаріус за місцем прийняття спадщини слугували підставами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини. При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини. Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін. Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи з «поважності» причин без будь-яких обмежень. Отже, суд вважає, що факт окупації селища і як наслідок виїзд позивачів до іншої області, потребував подолання значної відстані до місця знаходження нотаріуса, який значний час не працював, постійні зміни законодавства призвели до необізнаності позивачів, щодо встановлених строків подання заяви на прийняття спадщини, враховуючи те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачем або іншими особами, а отже права та інтереси останніх жодним чином не будуть порушені. Обраний позивачами спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивачів, які пропустили строк на прийняття спадщини з поважних причини, а отже не позбулися можливості оформлення прав на нього, так і відповідача, який таке право не набув у порядку встановленому законом та не заявив про свої права на неї. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачами судового збору суд покладає на позивачів, враховуючи при цьому, що право останніх не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved