Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, що видане на підставі розпорядження (наказу) №131 від 20.03.1997 Карлівською міською Радою народних депутатів на ім`я [PERSON] . Заява обґрунтована\~тим,\~що [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~виданого на\~підставі розпорядження\~(наказу)\~№131\~від 20.03.1997\~Карлівською міською\~Радою народних\~депутатів на\~праві приватної\~спільної (сумісної\~або часткової)\~власності належить\~частина квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками квартири є мої батьки : [PERSON] , [PERSON] , а також брат [PERSON] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у ньому була допущена описка, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, у свідоцтві про право власності на квартиру ім`я заявниці записано, як « [PERSON] », що не відповідає запису ім`я у паспорті громадянина України, що був виданий Карлівським РВУМВС України в Полтавській області від 10.12.2003 року, де ім`я зазначене, як « [PERSON] ».\~Після реєстрації\~шлюбу у\~2003\~році прізвище\~було змінено\~з « [PERSON] »\~на « [PERSON] ».\~З приводу\~виправлення зазначеної\~помилки у\~свідоцтві про\~право власності\~на квартиру,\~заявниця звернулася\~до бюро\~технічної інвентаризації,\~проте їй\~була надана\~усна відповідь,\~що БТІ\~не може\~внести виправлення\~у відповідне\~свідоцтво про\~право власності\~на квартиру\~і рекомендовано,\~з метою\~вирішення цієї\~проблеми,\~звернутися до\~суду.\~Заявниця вважає,\~що причина\~неправильного написання\~її імені\~виникла у\~зв`язку із\~невірним перекладом\~його з\~російської на\~українську мови,\~оскільки свідоцтво\~про її\~народження серії\~ [NUMBER] \~буле видане\~18.07.1985\~року \~російською мовою\~та її\~ПІБ було\~зазначено « [PERSON] ».\~В результаті\~наявної описки,\~виникла певна\~невідповідність між\~документом,\~що посвідчує\~особу заявника\~та правовстановлюючим\~документом на\~квартиру. Вирішити дане питання можливо лише в судовому порядку, що змусило заявника звертатися до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явилася, від неї мається письмова заява про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити заяву у повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання також не з`явилися, але суду було надано письмові заяви, у яких просять справу розглянути без їхньої участі, проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зч. 3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.2\~4">ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів,\~що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що за паспортом громадянина України ПІП заявника зазначено як « [PERSON] » ( а.с.4). Свідоцтво про народження заявника серії [NUMBER] буле видане 18.07.1985 року російською мовою та її ПІП було зазначено « [PERSON] » (а.с.6). У повторно виданому свідоцтві про народження заявника від 17.04.2024 (а.с.7), її ПІП зазначено як « [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу у 2003 році прізвище заявниці було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9). Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 15.01.2019 шлюб було розірвано та заявниці залишено післяшлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.8). У рішенні суду та витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ім`я заявниці зазначено « [PERSON] ». 20.03.1997 на підставі розпорядження (наказу) №131 від Карлівською міською Радою народних депутатів було видано Свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира [ADDRESS] , на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). Так, у свідоцтві про право власності на квартиру ім`я заявниці записано, як « [PERSON] », що не відповідає запису ім`я у паспорті громадянина України, що був виданий Карлівським РВУМВС України в Полтавській області від 10.12.2003 року, де ім`я зазначене, як « [PERSON] ». Ім`я « [PERSON] » у свідоцтві про право власності на житло записано в результаті неправильного перекладу імені з російської мови у свідоцтві про народження заявниці, де було зазначено « [PERSON] ». Розбіжності при написанні імені заявника у Свідоцтві про право власності на житло та у паспорті громадянина України, позбавляє її права вільно розпоряджатися та користуватися належним їй майном. Даний факт для заявника має юридичне значення та встановити його іншим шляхом, ніж судовим не можливо. Таким чином, суд приходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved