Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У квітні 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить суд стягнути на його користь з ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 10\~572,45 грн., витрати на оплату послуг експерта 2\~120,00 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 09.09.2022 у м.Дніпро між автомобілем марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Hyundai i10», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] відбулось ДТП, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Учасниками ДТП досягнуто згоди про складання Європротоколу та визнання винуватою у його скоєнні [PERSON] . Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Hyundai i10», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», за заявою [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 33\~187,68 грн. З огляду на те, що виплачена сума страхового відшкодування не відповідає розміру завданої шкоди, а вимога щодо здійснення доплати залишилась без позитивного результату, позивач звернувся до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 28.04.2023 справу передано судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою від 01.05.2023 суддя Кудрявцева Т.О. відкрила провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» 20.06.2023 було подано відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими вимогами. Так, останнім зазначено, що відповідно до звіту, складеного на замовлення ПрАТ «ВУСО», розмір шкоди, спричиненої позивачу, становить 38\~587,42 грн., а тому з вирахуванням ПДВ у розмірі 4\~399,74 грн. та розміру франшизи, до сплати підлягає сума 33\~187,68 грн., яка і була виплачена. Також, відповідачем акцентована увага на тому, що у виниклих правовідносинах виплата страхового відшкодування проводиться без урахування ПДВ. Крім того, надано аргументи щодо розміру витрат на правничу допомогу та експерта. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складеного 09.09.2022 у м.Дніпро між автомобілем марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Hyundai i10». державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] відбулась ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до вказаного повідомлення учасниками ДТП досягнуто згоди, що воно сталося з вини [PERSON] . Згідно виписки з електронної бази М(Т)СБУ, станом на 09.09.2022 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Hyundai i10», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО». Розмір ліміту за шкоду заподіяну майну 130\~000,00 грн., франшиза 1\~000,00 грн. Вказане також вбачається з копії страхового полісу №207800148. Відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому зазначено про виплату страхового відшкодування на реквізити ФОП [PERSON] та копії платіжного доручення №32652 від 19.10.2022, ПрАТ «СК «ВУСО. було перераховано позивачу страхове відшкодування у розмірі 33\~187,68 грн. Згідно копії висновку експерта №5209/22 від 30.09.2022, складеного експертом [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних частин, становить 41\~646, 20 грн. без урахування складової ДТП, а з урахуванням складової ДТП 44\~760,13 грн. Відповідно до копії акту №38 прийому-передачі виконаних робіт від 21.10.2022, де виконавцем є ФОП [PERSON] , а замовником [PERSON] за дорученням [PERSON] , вартість отриманих послуг з відновлювального ремонту автомобіля марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , становить 44\~760,00 грн. Згідно копії відповіді ПрАТ «СК «ВУСО» від 31.10.2022, отриманої за запитом [PERSON] , ПрАТ «СК «ВУСО» не вбачає підстав для здійснення доплати страхового відшкодування. Відповідно до копії квитанції №0.0.2723368633.1, за складання експертного висновку сплачено 2\~120,00 грн. Згідно копії звіту №303_SOS_-220913-247816, складеного 30.09.2022 оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , становить 38\~587,42 грн. Також до вказаного висновку надано копію протоколу огляду транспортного засобу складеного оцінювачем [PERSON] . Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 статті 6 ЗУ «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст.16 ЗУ «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктами 2, 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст.28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У постанові Верховного суду від 07.04.2021 прийнятій за результатами розгляду справи №826/7454/17(адміністративне провадження) зазначено, що, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Водночас, у разі, якщо придбання послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок суми виплати страхового відшкодування повинен здійснюватися без урахування сум податку на додану вартість. Отже, страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), у свою чергу, має бути платником податку на додану вартість. З огляду на те, що позивачем на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог щодо розміру спричиненої шкоди, надано належні докази, як-то: висновок експерта, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 7\~458,52 грн. (41\~646,20 1000 -33\~187,68). Суд вважає за необхідне зазначити, що не підлягає стягненню складова ПДВ з огляду на те, що позивачем не надано доказів наявності статусу платника податку у ФОП [PERSON] . Також, суд зазначає, що відповідно до позовної заяви, позивач обґрунтовує розмір спричиненої шкоди саме висновком експерта, а не актом прийому-передачі виконаних робіт. Щодо доводів відповідача з приводу вірності розрахунку спричиненої шкоди, суд зазначає наступне. За змістом статті 35.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, у тому числі зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують. Згідно із ст.36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у т.ч. шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до пункту 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Отже, виходячи з наведеної норми, складанню висновку експертного дослідження щодо розміру спричинених збитків, в будь-якому випадку, передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.12.2019 у справі № 211/2171/15, від 01.10.2020 у справі № 2-2394/10, від 15.10.2020 у справі № 917/628/17. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з того, що звіт наданий відповідачем складено оцінювачем [PERSON] , в той час як відповідно до копії протоколу огляду транспортного засобу від 19.09.2022 огляд автомобіля марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , було проведено [PERSON] , суд не приймає до уваги вказаний звіт як доказ обґрунтованості розміру сплаченої суми з огляду на порушення процедури визначення матеріального збитку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.\~ Щодо витрат на правничу допомогу суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). З огляду на те, що позивачем на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано належні докази (договір про надання правової допомоги від 02.02.2023; додаток №1 до договору про надання правової допомоги; акт передачі-приймання виконаних робіт від 03.02.2023; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю), однак враховуючи складність справи та виходячи з принципу розумності і справедливості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 4\~000,00 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи у розмірі 2\~120, 00 грн. (ст. 22 ЦК України) та у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір у сумі 822,13 грн.

Outcome: partial