Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

У квітні 2024 р. акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі також - АТ «Сенс Банк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 197 652,04 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 21.01.2021 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501420685, відповідно до якого, відповідач отримав кредит в розмірі 127 000 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідач в порушення умов договору не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у зв`язку з чим станом на 18.10.2023 має заборгованість в загальному розмірі 197 652,04 грн. Ухвалою від 19.04.2024 суд залишив позовну заяву без руху і позивачу був наданий час для усунення недоліків. Ухвалою від 29.04.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 27.05.2024. В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та судова повістка про виклик до суду, які повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" Зважаючи на викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 21.01.2021 між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501420685 згідно умов якого відповідач отримав кредит. в розмірі 127 000 грн та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт вищевказаної пропозиції, тип відсоткова ставка фіксований - 23,00% річних, відсоткова ставка на пільговий період 0,00001% річних, реальна відсоткова ставка - 56,84 % річних, строк дії договору 60 місяців кінцевий термін повернення кредиту 21.01.2027. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов цього договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від банку інформації. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у відповідності до якого запис про зміну найменування позивача внесено 30.11.2022. Оферта містить умови відкриття рахунку, а також зазначена річна процентна ставка за користування коштами. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що вбачається з виписки по рахунку за період з 21.01.2021 по 18.10.2023 (а.с. 38-49). Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501420685 від 21.01.2021, судом встановлено, що станом на 18.10.2023 загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 197 652,04 грн, яка складається: заборгованість по тілу кредиту - 115 478,13 грн; заборгованість по відсотках - 46 571,58 грн; заборгованість по комісії - 35 602,33 грн (а.с. 29). 25.01.2024 позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою про виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредиту, яку відповідно до реєстру згрупованих відправлень направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією, проте така вимога залишилась без належного реагування (а.с. 50). У відповідності з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною другою статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію банку відповідач визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку. Дія договору також підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням ним кредитних коштів, що повністю узгоджується з частиною 2 статті 642 ЦК України, відповідно до якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). За приписами статті 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інші інтернет/sms-ресурси. Відповідно до статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Крім того, відповідно до пункту 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, що затверджена Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019, цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 (далі - Закон про електронну комерцію), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 Закону про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.. Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що банк відкрив відповідачу картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, але платежі на погашення заборгованості вносив нерегулярно і не в повному обсязі. Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця АТ «Сенс Банк», які підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. З огляду на результат розгляду справи, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved