Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

У листопаді 2023 р. адвокат Міньковська А.В., яка здійснює представництво інтересів позивача, звернулась до Подільського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2035638808 від 14.02.2021 р., укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , у розмірі 20979,77 грн. Позовні вимоги обґрунтовані укладенням 14.02.2021 між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] кредитного договору №2035638808. 21.10.2022 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладений Договір факторингу №21/10/22, відповідно до умов якого АТ "ОТП Банк" передало (відступило) ТОВ "Діджи Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Діджи Фінанс" прийняло належні АТ "ОТП Банк" права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2023 р. матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. 04.12.2023 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передано на розгляд судді Єросовій І.Ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.02.2021 р. між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №2035638808 згідно з умовами якого відповідач отримав споживчий кредит на придбання товару у розмірі 25988,00 грн. Строк дії Договору визначений графіком платежів до 14.05.2022 р. Комісія за управління кредитом щомісячно складає 3% від суми кредиту. Також сторонами підписано графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту та анкета-заява на отримання кредиту. Вказані документи засвідчені підписами відповідача [PERSON] та представника банку і датовані 14.02.2021 р. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Так, із специфікації до кредитного договору від 14.02.2021 р. [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 25498,00 грн. Згідно копій квитанцій ТОВ «Комфі Трейд» 14.02.2021 р. відповідачем придбано товар - ноутбук ігровий «Acer Nitro» варістю 27998,00 грн. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору і договору факторингу, та регулюються главами 71, 73 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Поряд з цим згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд встановив, що 21.10.2022 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладений Договір факторингу N 21/10/22 відповідно до умов якого АТ "ОТП Банк" передало (відступило) ТОВ "Діджи Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Діджи Фінанс" прийняло належні АТ "ОТП Банк" права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу N 21/10/22 від 21.10.2022 ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2035638808 від 14.02.2021 р., у розмірі 20979,77 грн. Докази того, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оскаржується у судовому порядку, суду не надані. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №2035638808 від 14.02.2021 р. Так, ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором бо законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи N 200/5647/18. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором №2035638808 від 14.02.2021 р. вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 21.10.2022 складає 20979,77 грн. з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 17858,78 грн. сума заборгованості за відсотками 2,43 грн., сума заборгованості за комісією 3118,56 грн. Проведений розрахунок перевірено судом та відповідачем не спростовано. Суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов договору №2035638808 від 14.02.2021 та наявність заборгованості за даним договором у вказаному вище розмірі. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2684 грн.. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved