Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Полтавський завод продтоварів «Світанок» звернувся суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У позовній заяві посилався на те, що 27 грудня 2023 року між ТОВ «Полтавський завод продтоварів «Світанок» та [PERSON] укладено договір позики, за яким відповідач отримав в борг 200000 грн. Борг відповідач зобов`язався повернути до 14 лютого 2024 року, але свого зобов`язання в повному обсязі не виконав, повернув кошти лише в розмірі 3000 грн. та 1500 грн. В результаті цього утворилась заборгованість в розмірі 195500 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 195500 грн та судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 07 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.19). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзиву на позов не надав. Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. В день розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, судову повістку за останньою відомою адресою проживання він не отримав, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений відповідно до вимог ст. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду з поважних причин до суду не звертався. За таких обставин, враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 грудня 2023 року ТОВ «Полтавський завод продтоварів «Світанок» та [PERSON] уклали договір позики (а.с. 6). За вказаним договором позики позикодавець ТОВ «Полтавський завод продтоварів «Світанок» передає у власність позичальнику [PERSON] кошти в розмірі 200000 грн., а [PERSON] зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів позикодавцю ТОВ «Полтавський завод продтоварів «Світанок» у строки та в порядку, що визначені цим договором. Пунктом 2.1. вказаного договору позики передбаченою що позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцю до 14 лютого 2024 року. Факт отримання [PERSON] від ТОВ «Полтавський завод продтоварів «Світанок» коштів в розмірі 200000 грн. на підставі договору позики підтверджується розрахунковими касовими ордерами: від 27 грудня 2023 року на суму 50000,00 грн., від 28 грудня 2023 року на суму 50000,00 грн, від 29 грудня 2023 року на суму 50000,00 грн, від 30 грудня 2023 року на суму 50000,00 грн (а.с. 8-11). Згідно наведених розрахункових касових ордерів отримання відповідачем коштів у вказаних сумах підтверджується його підписами. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, частину боргу в розмірі 4500,00 грн. відповідач [PERSON] повернув позивачу двома платежами: 03 січня 2024 року 3000,00 грн. та 19 січня 2024 року 1500,00 грн. Зазначена обставина підтверджується прибутковим касовими ордерами від 03 січня 2024 року №10 та від 19 січня 2024 року №112 (а.с. 12-13). Таким чином судом встановлено, що на час розгляду справи сума боргу відповідача перед позивачем по договору позики становить 195500 грн. 00 коп., які позивач і просить стягнути з відповідача на його користь. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики у розмірі 195500 грн. 00 коп. Позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору в розмірі 3028 грн. 80 коп. (а.с.5). Оскільки позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 3028 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним судових витрат. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 198528 грн. 00 коп.

Outcome: approved