Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

19.03.2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Болквадзе Б. звернулася\~до\~суду\~із позовом\~до\~ [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] . За життя померлий заповіту не склав. Для прийняття спадщини за законом вона подала заяву до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Зазначила, що оригінал свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок втрачено. За таких обставин просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на зазначений житловий будинок після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 22.03.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків. 02.04.2024 року від представника позивачки адвоката Болквадзе Б. надійшла уточнена позовна заява, в якій він зазначив, що позивачка та відповідач є єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] . Відповідач не претендує на спадкове майно, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не звертався. \~ \~ \~ \~03.04.2024 року представник позивачки [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву, в якій додав, що після смерті [PERSON] спадкоємцями були його дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] . Дружина спадкодавця відмовилась від прийняття спадщини, після чого [INFO] померла. Після її смерті була заведена спадкова справа. Інших дітей у подружжя [PERSON] не було. Позивачка та відповідач є єдиними спадкоємцями за законом першої черги. Разом з уточненою позовною заявою представник позивачки [PERSON] подав клопотання про витребування копій спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 05.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання на 08.05.2024 року, 10:00 годину. Крім того, ухвалою суду від 05.04.2024 року за клопотанням представника позивачки [PERSON] витребувано докази. 08.04.2024 року та 09.04.2024 року від Другої первомайської державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] 07.05.2024 року представник позивачки надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник позивачки [PERSON] 07.05.2024 року надав заяву, в якій просив розглянути справу в його та позивача відсутність. Відповідач 07.05.2024 року надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, зазначив, що позов визнає повністю. Ухвалою суду від 08.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03.06.2024 року, 09:00 годину. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Сторонами, їх представниками не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Вирішуючи справу на основі наданих сторонами та отриманих на запит суду письмових доказів, враховуючи позиції сторін, викладені в адресованих суду письмових заявах по суті спору, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування покладено на сторони спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду\~від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17). Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 25.03.2015 року, актовий запис № 09 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок загальною площею 5,267 га та 1,573 га з кадастровими номерами 4825482600:03:000:0071 та 4825482600:03:000:0775, які знаходяться в межах території Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та житлового будинку по [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 040438 та інформацією з Державного земельного кадастру та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.84, 85-94). Житловий будинок по [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 05.05.1989 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та зареєстроване КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» 05.05.1989 року за № 456, в реєстровій книзі № 1, сторінка 229 (а.с.34). Відповідно до довідки про оціночну вартість об?єкта нерухомості від 22.03.2024 року оціночна вартість зазначеного житлового будинку становить 91 970 грн. 88 к. (а.с.30). Після смерті [PERSON] Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа № 325/2015, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.65-106). З наданої спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися його донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.65, 71). [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.8, 33). [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 20.10.1993 року (а.с.9). Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь дітей [PERSON] та [PERSON] й у визначений строк надала відповідну заяву нотаріусу (а.с.74). Відповідно до довідки, виданої Кам?яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області від 29.03.2024 року останнім постійним місцем реєстрації [PERSON] , який помер [INFO] , було [ADDRESS] . На день його смерті в зазначеному будинку були зареєстровані та проживали: його дружина [PERSON] , яка вибула у зв?язку зі смертю [INFO] , син [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.32). Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.01.2016 року виконавчим комітетом Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON] померла [INFO] (а.с.83). Державним нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанською І.В. було видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме по 1/2 частці земельних ділянок загальною площею 5,267 га та 1,573 га з кадастровими номерами 4825482600:03:000:0071 та 4825482600:03:000:0775, які знаходяться в межах території Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та які належали спадкодавцю [PERSON] (а.с.98, 100, 102, 104). Постановою нотаріуса Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанською І.В. № 269/02-31 від 07.03.2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.106). Відповідач від спадщини не відмовився. Договору про розподіл спадщини не було укладено. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 статті 1222 ЦК України зазначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивачка та відповідач як спадкоємці першої черги спадкування за законом своєчасно звернулися із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, отримали свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За таких обставин заявлена позовна вимога про визнання за позивачкою права власності на весь житловий будинок не може бути задоволена повністю. В даному випадку визнання відповідачем позову в повному обсязі суперечить закону, оскільки позивачка є однією із двох спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON] , іншим спадкоємцем є [PERSON] , а частки спадкоємців є рівними. [PERSON] отримав частину майна у спадщині. Відповідно до\~п.3.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна.\~Спадкоємець\~не вправі прийняти одну\~частину\~спадщини, а від іншої частини відмовитись.\~Спадкоємець,\~який\~прийняв\~частину\~спадщини, вважається таким, що\~прийняв\~усю спадщину. За наведених обставин позов підлягає частковому задоволенню. За позивачкою в порядку спадкування за законом слід визнати право власності лише на 1/2 частину спадкового майна. Згідно роз`яснення листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок позивачка не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268-1270 ЦК України, а тому право позивачки на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак позивачем про відшкодування судових витрат не заявлено.

Outcome: partial