Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що 03 вересня 2022 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний запис за №1022 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Фактично наразі шлюбні відносини між ними припинені. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Вона не проживають разом фактично з моменту реєстрації шлюбу, адже відповідач на день укладення шлюбу й до прийняття рішення про розлучення проходив строкову службу у ЗСУ. Наразі відповідач проживає окремо за зареєстрованим місцем проживання. Сімейні стосунки налагодити не вбачається можливим. Вона не зацікавлена в збереженні шлюбу, адже відсутні усі ознаки сім`ї, передбачені ст. 3 Сімейного кодексу України, зокрема спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Просить розірвати шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстроваий 03 вересня 2022 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 1022. 13.05.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 17.05.2024 року. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.09.2022 року, який був зареєстрований Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1022. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved