Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

15 квітня 2024 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Гайовою А.С. В позові зазначено, що 29 травня 2021 року за власного волевиявлення в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "Мілоан" відповідачем було подано заявку на отримання кредиту № 5158332. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Таким чином відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 5158332 від 29 травня 2021 року з ТОВ "Мілоан" та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок, в сумі 17100,00 грн. Відповідач не виконує належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 13 вересня 2021 року згідно умов Договору факторингу № 07Т ТОВ "Мілоан" було відступлено право вимоги за кредитним Договором № 5158332 від 29 травня 2021 року на користь ТОВ "Діджи Фінанс", а відповідно ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ "Діджи Фінанс" є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 79686,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 17100 грн.; заборгованість за відсотками становить 60021,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 2565,00 грн. На підставі зазначеного просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за Кредитним договором № 5158332 від 29 травня 2021 року, у розмірі 79686,00 грн., судовий збір, у розмірі 2422,40 грн. та витрати на оплату правничої допомоги, в розмірі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, направила заяву про слухання справи у її відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 29 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 5158332, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 17100,00 грн., зі зниженою денною процентною ставкою 1,7 %, стандартною процентною ставкою в день 5,0 % від суми залишку кредиту, комісією за надання кредиту, в розмірі 2565,00 грн., строком на 30 днів (до 28 червня 2021 року) (а.с.88-96). Крім того відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.97-98). Вказаний договір та паспорт споживчого кредиту було підписано сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями із використанням одноразового пароля у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», про що свідчить Анкета-заява на кредит №5158332 від 28 травня 2021 року із зазначенням процесу її оформлення (а.с.15-16). ТОВ «Мілоан» виконав зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується платіжним дорученням №47445994 від 29 травня 2021 року, однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, грошові кошти, комісію та відсотки за їх користування вчасно не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 79686,00 грн., яку за договором факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року, було передано ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.17, 54, 62-74). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано за даним кредитним договором, станом на 03 квітня 2024 року, заборгованість у розмірі 79686,00 грн., з яких 17100,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 60021,00 грн. заборгованість за відсотками та 2565,00 заборгованість за комісією (а.с.18-20). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 - 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, не в повному обсязі повернув отримані грошові кошти, сплатив відсотки та комісію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 6000,00 грн. (а.с.32, 25,28,33,55-61).

Outcome: approved