Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років та стягнути з [PERSON] на її користь, на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала, що 28 квітня 2017 року вона уклала шлюб із відповідачем - [PERSON] , який було зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області міста Кременчука за № 363 і прожила з ним до середини січня 2024 року. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Син зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем її проживання. [INFO] у них народився другий син - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через причини, які склалися з вини відповідача. Фактично з січня 2024 року вони не мають з відповідачем ніяких стосунків. Діти проживають разом зі нею і повністю перебувають на її утриманні. Крім двох їх синів інших дітей від відповідача та у неї немає. Останні два місяця позивач фактично не одержує від відповідача ніякої матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від покладеного на нього Сімейним кодексом України обов`язку утримувати своїх дітей та дружину, проживає окремо, за місцем своєї реєстрації. Позивач наразі знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років і має право на утримання від батька дитини. ЇЇ рідні не мають можливості постійно надавати їй матеріальну допомогу. ЇЇ пропозицію домовитися про участь в утриманні дитини відповідач залишив без відповіді. Пояснив, що в неї свої грошові кошти, а у нього свої. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, інвалідів, неповнолітніх дочки, сина не має. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки проживає у своєму будинку, працює, добре матеріально забезпечений, інших утриманців не має. Вона фактично отримує лише грошові кошти на утримання дитини, інших доходів у позивача не має. Ухвалою суду від 02.04.2024 року означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву не подав та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 28 квітня 2017 року уклали шлюб, який був зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №363, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 28.04.2017 року, серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 06.10.2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, серії [NUMBER] , актовий запис №1613 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 20.09.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), серії [NUMBER] , актовий запис №933. Судом встановлено, що наразі діти проживають з позивачем. Відповідач належним чином не приймає участі в утриманні позивача та їх спільних дітей. Діти фактично знаходиться на утриманні позивача. Домовленості про утримання дітей батьками не досягнуто. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, зокрема, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.2, ч.3 ст. 77 Сімейного Кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно вказаних норм відповідач має обов`язок по утриманню дітей до досягнення дітьми повноліття та матері дитини до досягнення молодшою дитиною трьох років, а позивач має право на її утримання відповідачем до досягнення молодшою дитиною трьох років та отримання аліментів на утримання дітей до досягнення дітьми повноліття. Відомостей, які б свідчили про не можливість надавати відповідачем матеріальної допомоги, у вказаному розмірі, чи наявності інших обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів до суду не подано. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення молодшою дитиною трьох років та на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України ухвалюючи рішення суд, зокрема, вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved