Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив шлюб зареєстрований 02 грудня 1987 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 2025, розірвати. Позивач у позові вказує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що відповідач уже п`ять років, з 2018 року, проживає та працює в м. Польщі , такими чином подружнє життя між ними не існує. Збереження шлюбу суперечить його інтересам , тому наполягає на його розірванні. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04 квітня 2024 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказав, що відповідач не погоджується з твердженням позивача про те, що між ними припинені шлюбні відносини. Представник відповідача вказує, що сторони підтримують шлюбні стосунки та спілкуються у месенджері, а тому позовна заява про розірвання шлюбу для відповідачки була несподіванкою. Позивач в березні 2019 року, під час відпустки, приїздив до відповідачки м. Познань та був поруч з нею в той час коли вона перебувала на лікуванні в міській лікарні. В серпні 2023 року позивач під час відпустки також приїздив до [PERSON] в Польщу. Представник відповідача вказує, що у [PERSON] скінчився термін дії попередньої картки побуту, у зв`язку з чим вона подала пакет документів для отримання наступної картки, а тому не має змоги приїхати до України для того, щоб особисто поговорити з позивачам та вирішити дане непорозуміння. Відповідач вважає, що перебування у шлюбі не суперечить нічиїм інтересам, а рішення позивача звернутись до суду було імпульсивним та непродуманим. 05 червня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява про надання строку на примирення . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви клопотання відповідача [PERSON] про надання сторонам строку для примирення на шість місяців . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, вважає, що шлюбні відносини з відповідачем не можуть бути збережені. Так, відповідач протягом 5 років та 10 місяців перебуває за кордоном, в м.Полтаву повертатися не збирається, а він не бачить з її сторони бажання, щоб він переїхав до Польщі. На розірванні шлюбу наполягав. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, зазначив, що відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що повторно видане 13 березня 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що 02 грудня 1987 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис № 2025 (а.с.5). Встановлено, що сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач на протязі п`яти років та 10 місяців перебуває за кордоном. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved