Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 859932,56 грн. Позов мотивований тим, що 23.07.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501342310 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 859932,56 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Ухвалою від 23.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, та окрім іншого,визначено строки для подачі відзиву. 14.03.2024 представником відповідача подано відзив. З відзиву вбачається, що заявлені вимоги [PERSON] не визнає. Позивач не заперечує ту обставину, що між ним та акціонерним товариством «Альфа-Банк» 23.07.2021 року було підписано оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501342310, відповідно до якої [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту, про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту - кредит готівкою, сума кредиту 771 000, 00 грн., процентна ставка - 26,00 % річних, тип процентної ставки - фіксована, строк кредиту 60 місяці. З наданого розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 24.08.2023 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 501342310 становить 771 000,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 624 535, 88 грн, заборгованості по відсотках - 235 396,68 грн. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, є внутрішнім документом фінансової установи, не відображає за якою процентною ставкою було нараховано заборгованість зі сплати процентів, а отже не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за кредитом перед Банком. Позивачем не вказано складові заборгованості за кредитом, яку просить стягнути, не вказано за якою процентною ставкою була нарахована заборгованість зі сплати процентів, період нарахування. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач в якості доказів перерахування позивачу кредитних коштів надає суду меморіальний ордер № 419222016 від 23 липня 2021 року, який не містить ані печатки Банку, ані підпису посадової особи Банку. В графі «підпис» проставлено «факсиміле» невідомої особи. Долучена виписка по особових рахунках за період з 23.07.2021 по 24.08.2023 щодо [PERSON] є лише роздруківкою, яка не містить ані печатки Банку, ані підпису посадової особи Банку, наприкінці роздруківки проставлено «факсиміле» невідомої особи. З виписки по особових рахунках, яка додана до позову, неможливо встановити суму, яку відповідач сплатив/перерахував позивачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, неможливо встановити чи були суми, здійснені відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом, зараховані для погашення тіла кредиту або процентів або комісії. Надані документи не відповідають положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Ухвалою від 18.03.2024 підготовче судове засідання відкладено, визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив. Відповідь на відзив не подавалася. Ухвалою від 02.05.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15.05.2024 на 11.00. Ухвалою від 15.05.2024 судове засідання відкладено на 31.05.2024 р. на 14.30, в зв"язку першою неявкою представника позивача, відповідача та представника відповідача без поважних причин. Судове засідання, яке мало відбутися 31.05.2024 р. відкладено за клопотанням представника відповідача, яка не з"явилася на розгляд справи в зв"язку з погіршенням її самопочуття на 07.06.2024 на 10.00. В клопотанні вона зазначила, що докази поважності причини неявки надасть пізніше. Однак доказів, які вказують на поважність причин неявки в судове засідання 31.05.2024 р. вона не надала. Натомість до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, яке призначене до 31.05.2024 в зв"язку з участю в інших судових засіданнях. В судове засідання 07.06.2024 на 10.00 годину відповідач та представник відповідача не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання на вказану дату не повідомили. Таким чином відповідач та представник відповідача не з"явилися вже втретє у судове засідання та не надали докази на підтвердження поважності причин неявки.За встановлених обставин, неявка в судове засідання 07.06.2024 відповідача та представника відповідача не перешкоджає розгляду справи та відповідає положенням п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. У судове засідання представник позивача адвокат Рудницький Юлій Ігорович не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. 31.05.2024 ним подано письмово додаткові пояснення, з яких вбачається, що відповідач не надав власного розрахунку заборгованості з обґрунтуванням його правильності та повноти на спростування розрахунку, наданого банком, що відповідає висновкам викладеним в Постановах ВС від 02.10.2020 у справі №911/19/19 та від 22.04.2024 у справі №559/1622/19. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501342310 від 23.07.2021 року відповідно до якої [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту на суму 771000 грн, процентна ставка 26% річних на строк 60 місяців з датою повернення кредиту 23.07.2026 року. В додатку №1 до цієї угоди запропонував визначити: - детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; - графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів з його користування; - суми комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501342310 від 23.07.2021 він отримав 23.07.2021, про що свідчить його підпис.(а.с.4-5). В додатку №1 до угоди про надання кредиту № 501342310 від 23.07.2021 визначено графік платежів, відповідно до якого повернення кредиту в сумі 771000 грн повинно здійснюватись рівними частинами по 23084,11 грн на місяць, з 23.08.2021 по 23.07.2026. Рахунок для погашення заборгованості UA913003460000029095501342310, платник [PERSON] . При цьому реальна річна процентна ставка 29,29 %, загальна сума платежу 1385045,64 грн. (а.с.5-6). 23.07.2021 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту на суму 771000 грн, строк 60 місяців, процентна ставка 26 % річних, реальна 29,29% річних. Графік платежів: до 23 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 23084,11 грн, загальна кількість платежів 60. Штрафи: за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів 200 грн, від 5 днів і більше 400 грн (а.с.9-10). Відповідно до меморіального ордеру № 419222016 від 23.07.2021 на рахунок [PERSON] [NUMBER] перераховано 771000 грн кредиту за кредитним договором №501342310 від 23.07.2021 (а.с.21). 01.12.2022 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство "Сенс банк" (а.с.47). Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання за договором та надав Відповідачу споживчий кредит у сумі передбаченим договором. З виписки по особовим рахункам з 23.07.2021 року вбачається, що за період з 23.07.2021 року по 24.08.2023 відповідач отримав кредитні кошти на суму 771000 грн та в подальшому здійснював користування кредитними коштами та часткове погашення наданого кредиту (а.с.22-41). З розрахунку заборгованості за кредитом № 501342310 від 23.07.2021 станом на 24.08.2023 вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 859932,56 грн, з них 624,535,88 грн заборгованість за тілом кредиту та 235396,68 грн заборгованість за відсотками. (а.с.20). 12 січня 2024 року АТ «Сенс Банк» на адресу відповідача направив досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та на підтвердження направлення вимоги надано список згрупованих повідомлень та фіскальний чек про відправлення Укрпошта (а.с.42-46). Відповідач у своєму відзиві зазначає, що меморіальний ордер № 419222016 від 23 липня 2021 року, який не містить ані печатки Банку, ані підпису посадової особи Банку, в графі «підпис» проставлено «факсиміле» невідомої особи, долучена виписка по особових рахунках за період з 23.07.2021 по 24.08.2023 щодо [PERSON] є лише роздруківкою, яка не містить ані печатки Банку, ані підпису посадової особи Банку, наприкінці роздруківки проставлено «факсиміле» невідомої особи. З цього приводу суд зазначає наступне. Вимоги до письмової форми правочину встановлені у статті 207 ЦК України. Так, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частини друга-третя статті 207 ЦК України). Відповідно до п.2.1.4 акцепту публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», приймаю пропозицію Банку на (а) використання аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки Банку (у разі її використання), що відтворені засобами копіювання, зразки яких містяться в Договорі, для підписання Банком будь-яких документів та вчинення будь-яких правочинів в межах Договору, підписання яких можливе із використанням аналогу власноручного підпису.уповноваженої особи Банку, (б) я приймаю пропозицію Банку на використання мого Електронного підпису (ЕП), зразок аналогу якого наведений в Договорі, чи будь-якого іншого аналогу власноручного підпису, що передбачений Договором, для вчинення будь-яких правочинів та/або підписання будь-яких документів, підписання яких згідно з умовами Договору можливе з використанням ЕП та/або будь-якого іршого аналогу власноручного підпису. Таким чином, сторони за їх письмовою згодою погодили використання при вчиненні правочину факсимільного відтворення підпису за допомогою аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (в разі використання) для підписання банком будь-яких документів. Таким чином, судом не доведено наявність порушень закону при підписанні банківських документів, зокрема у меморіальному ордері, який підтверджує отамання відповідачем кредитних коштів та виписки по особових рахунках, яка підтверджує користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення ним заборгованості по отриманому кредиту. Висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними в Постанові від 15 березня 2021 року №361/392/20. Також, Верховний суд в Постанові від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України\~\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, що діяла з часу відкриття кредитного ліміту відповідачу та до 23.07.2021 року), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час судового розгляду). Таким чином, виписка по картковому рахунку є належним і допустимими доказом, що підтверджує виконання позивачем умов договору в частині надання кредиту, а позивач користувався кредитними коштами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір,\~\~в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі необхідних платежів, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що має відображення у розрахунку заборгованості, а саме заборгованість станом на 24.08.2023 року становить 859932,56 грн (624535,88 грн заборгованість за тілом кредиту та 235396,68 заборгованість за відсотками). Відповідач не надав власного розрахунку заборгованості з обґрунтуванням його правильності та повноти на спростування розрахунку, наданого банком. За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що наданий банком розрахунок заборгованості за Кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що відповідає висновкам викладених в Постанові ВС 22 квітня 2024 року у справі №559/1622/19. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 859932,56грн, як заборгованості за наданим кредитом. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 12898,99 грн в рахунок повернення сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved