Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

21 березня 2024 року представник позивачів, адвокат Дешевий О.А., який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої також діє законний представник [PERSON] , звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовська Наталія Олександрівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] у місті Ла-Оротава, провінція Санта-Крус-де-Тенеріфе Королівство Іспанія. На момент смерті [PERSON] , перебував у зареєстровано шлюбі із [PERSON] , та в них є спільна донька [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається із 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач та її малолітня донька мають постійне місце проживання на території Королівства Іспанія. Восени 2023 року [PERSON] стало відомо, що спадкову справу після смерті її чоловіка, [PERSON] , відкрито приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Наталією Олександрівною. Відтак після підготовки необхідних документів, їх перекладу та легалізації, 26 січня 2024 року представником [PERSON] було направлено поштою приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовській Н. О. заяву про прийняття спадщини. 24 лютого 2024 року представником позивача отримано відповідь нотаріуса в якій, зокрема, було зазначено, що вказану вище заяву про прийняття спадщини подано за межами встановленого строку для її прийняття та необхідність звернення до суду із відповідною позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, у вказаній вище письмовій відповіді нотаріуса було зазначено, що відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. Проінформовано, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н. О. на підставі поданих заяв спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, після смерті [PERSON] , заведено спадкову справу за № 18/2023 від 14 червня 2023 року та по закінченню шестимісячного строку для прийняття спадщини, було видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю. Сторона позивача вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено із поважних та незалежних від них причин, за наведених обставин позов просить задоволити. 15.04.2024 року через інформаційну систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого сторона просила відмовити у задоволенні позову. Зокрема представник зазначає, що [PERSON] [INFO] , на день смерті батька [INFO] була малолітньою та\~ відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Отже, малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину в силу прямого припису закону, крім випадку відмови від спадщини. Єдину вимогу, яку ставить закон це подання відповідної заяви законним представником малолітньої особи нотаріусу Аналізуючи зміст відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовської Н.О. №08.01-16 від 20.02.2024 р., [PERSON] , можна дійти висновку, що позивач [PERSON] , заяву нотаріусу від імені малолітньої [PERSON] про прийняття спадщини не подавала, як це передбачено чинним законодавством, оскільки відповідь надана нотаріусом виключно [PERSON] та, відповідно, рекомендовано звернутись до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини виключно [PERSON] . Щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , то сторона відповідача вважає, що факт проживання позивачки за межами України сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, не переробних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивачки поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою. За наведених умов, вважає, що позивачка, знаючи про смерть свого чоловіка, не вжила необхідних дій для прийняття спадщини в межах визначеного законом строку. В задоволенні позову просив відмовити. Ухвалою суду від 08.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав наведених в позові,вказав що позовну вимогу про надання додаткового строку [PERSON] не підтримує, оскільки в силу законодавства вона прийняла спадщину, позов просив задоволити, підстави пропуску терміну вважає поважними. Представник відповідача адвокат Денега Д.М., в судовому засіданні зазначив, що дочка [PERSON] автоматично прийняла спадщину в силу законодавства, тому необхідно щоб її законний представник звернулась до нотаріуса із заявою та отримала свідоцтво, сторона відповідача готова на перерозподіл частки, а тому спір про порушення прав Вероніки відсутній. Підстав для надання строку [PERSON] немає, оскільки про смерть чоловіка вона знала та свідомо пропустила термін звернення із заявою. Від третьої особи приватного нотаріуса Бородовської Н.О., 27.05.2024 року надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] [INFO] у місті Ла-Оротава, провінція Санта-Крус-де-Тенеріфе, Королівство Іспанія, що підтверджується копією актового запису № 7271517/22, який міститься в томі 00083, сторінка 364 розділу 3а відділу реєстрації актів цивільного стану м.Ла-Оротава (а.с.20-23) На момент смерті [PERSON] був одружений з [PERSON] , що підтверджується копією Сімейної книги [PERSON] та [PERSON] №0219192 (а.с.24-31) У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією актового запису № А3581476/18 том 00151 стор. 229 Розділу 1 відділу реєстрації актів цивільного стану Пуерто-дель-Росаріо, Лас-Пальмас, Королівство Іспанія, (а.с.17-19-А) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки у праві власності на квартиру чотирьохкімнатну за [ADDRESS] загальною площею 71,6 м.кв. Вказана вище частка у праві власності на квартиру належала чоловіку позивачки [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Агентством по приватизації державного житлового фонду 28.09.1993 згідно рішення МВК від 14.09.1993 №348, право власності за яким зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 22.08.2017, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 368523532 від 05.03.2024 року (а.с.32-34). Згідно відповіді приватного нотаріуса Бородовської Наталії Олександрівни №08/01-16 від 20.02.2024 року на письмове звернення позивача -\~ заяву про прийняття спадщини подано за межами встановленого строку для її прийняття та необхідність звернення до суду із відповідною позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, у вказаній вище письмовій відповіді нотаріуса було зазначено, що відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. Проінформовано, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н. О. на підставі поданих заяв спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, після смерті [PERSON] , заведено спадкову справу за № 18/2023 від 14 червня 2023 року та по закінченню шестимісячного строку для прийняття спадщини, було видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю (а.с.35-36) 10.04.2024 року на адресу суду надійшла належним чином завірено копія спадкової справи № 18/2023, яка заведена після смерті [PERSON] (а.с.70-176). Згідно копію спадкової справи вбачається наступне. [INFO] помер [PERSON] [INFO] після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки у праві власності на квартиру чотирьохкімнатну за [ADDRESS] . Окрім того померлому належав гараж [ADDRESS] . [PERSON] , яка є матір`ю\~ померлого [PERSON] , своєю заявою від 14.06.2023 року відмовилася від спадкування за законом в користь\~ рідної сестри померлого [PERSON] , а також повідомила, що інших спадкоємців немає (а.с.72). [PERSON] своєю заявою від 18.06.2023 року зазначила що єдиним спадкоємцем першої черги померлого є його матір, яка відмовилась від спадкування в її користь, спадщину вона приймає. інших спадкоємців першої чи другої черги немає. Чому відповідач не зазначила у своїй заяві про наявність в померлого дружини та доньки представник відповідача пояснити не зміг. Отже, мати померлого та відповідачка свідомо приховали від нотаріуса інформацію про наявність інших спадкоємців, зокрема доньки. 21.06.2023 року\~ приватним нотаріусом видано свідоцтво [PERSON] ,\~ про право на спадщину за законом, спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/3 частки у праві власності на квартиру чотирьохкімнатну за [ADDRESS] (а.с.109). Також 21.06.2023 року\~ приватним нотаріусом видано свідоцтво [PERSON] ,\~ про право на спадщину за законом, спадщина, на яку видано свідоцтво складається\~ з гаража № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] (а.с.114). Отже, 18 червня 2023 року закінчився піврічний строк на подання заяви про прийняття спадщини. 26 січня 2024 року представник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бородовської Н.О. із заявою від імені позивачки про прийняття спадщини (а.с.130-131). Заяву про прийняття спадщини від імені дочки [PERSON] позивачка [PERSON] не подавала до нотаріуса. Відповідно до змісту ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261,1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину,спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на те посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Щодо позовної вимоги про визначення [PERSON] додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне. Із врахуванням того що представник позивача дану позовну вимогу не підтримав та в силу вимог ч.4 ст.1268 ЦПК України вона вважається такою, що прийняла спадщину та даний факт також підтверджує сторона відповідача. Суд роз`яснює що для отримання свідоцтва про спадщину, необхідно щоб законний представник [PERSON] звернулася із відповідною заявою до нотаріуса. У даному випадку права [PERSON] не порушено, а тому суд приходить до переконання що дана позовна вимога до задоволення не підлягає. Щодо позовної вимоги про визначення [PERSON] додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне. Позивач зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних об`єктивно існуючих та незалежних від неї причин, а саме: проживання закордоном та неможливість прибути до України матері з малолітньою дитиною під час триваючої військової агресії рф проти України з урахуванням наявності у малолітньої доньки єдиного законного представника, необхідність пошуку компетентного представника саме в Україні, витрата додаткового часу на надсилання та перекладу документів. Дані обставини стороною відповідача не спростовано. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Зважаючи на вищевикладене, причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами (тривалий період перебування закордоном, неможливість прибути в Україну через військову агресію рф окрім того, [PERSON] наразі є єдиним законним представником своєї малолітньої доньки [PERSON] ) для вчинення цих дій. Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв?язку з військовою агресією рф проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено. Суд погоджується із твердженням сторони позивача, що подання [PERSON] та малолітньою [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , цього позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті їхнього чоловіка та батька відповідно, є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320ц17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі N? 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N? 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Крім того, важливою обставино, яку враховує суд, є те, що відповідачка від нотаріуса приховала факт наявності інших спадкоємців у померлого, що свідчить про її недобросовісну поведінку, таким чином вона збільшила свою частку у спадщині. У даному випадку суд визнає причини пропуску [PERSON] поважними, які не залежали від її волі. Враховуючи вище зазначене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги частково, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 коп. Щодо стягнення з позивачки по корить відповідачки 27 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, то такі витрати є необґрунтованими та не доведеними, оскільки відповідачка та її представник жодних доказів понесення таких витрат суду не наддали. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1221, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial