Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

В березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 18 липня 2019 року близько 01 години 00 хвилин [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Volkswagen Transport», державний номерний знак [NUMBER] , рухався у темну пору доби по польовій ґрунтово-гравійній дорозі поза межами населених пунктів в адміністративно територіальних межах Новоселицького району Чернівецької області зі сторони с. Топорівці в напрямку с. Рідківці. Рухаючись на спуск [PERSON] проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, втратив керування над ним та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги із подальшим перекиданням на праву сторону. Внаслідок ДТП пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження від яких 18 липня 2019 року померла. Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку із тим, що [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, МТСБУ здійснило виплату на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого внаслідок ДТП в загальному розмірі 199729 гривень. Оскільки відповідач не повернув відшкодовані потерпілому грошові кошти, просив стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу понесені матеріальні збитки та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18 липня 2019 року близько 01 години 00 хвилин [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Volkswagen Transport», державний номерний знак [NUMBER] , рухався у темну пору доби по польовій ґрунтово-гравійній дорозі поза межами населених пунктів в адміністративно територіальних межах Новоселицького району Чернівецької області зі сторони с. Топорівці в напрямку с. Рідківці. Рухаючись на спуск [PERSON] в порушення п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, втратив керування над ним та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги вліво із подальшим перекиданням на праву сторону. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження від яких 18 липня 2019 року померла. Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП не була застрахована. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно підпункту\~«а» пункту\~41.1\~статті 41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ\~за рахунок\~коштів фонду\~захисту потерпілих\~відшкодовує шкоду\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 червня 2017 року вбачається, що померла [PERSON] була чоловіком [PERSON] .. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 травня 2018 року, померла [PERSON] являється рідною матір`ю [PERSON] .. Із вироку Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року вбачається, що потерпілим у кримінальному провадженні відносно [PERSON] за ст. 286 ч. 2 КК України був [PERSON] .. 28 серпня 2019 року [PERSON] будучи законним представником [PERSON] звернувся із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування дитині померлої. Наказам Департаменту внутрішнього страхування від 02 грудня 2019 року та 15 січня 2020 року було прийнято рішення про виплату представнику потерпілої [PERSON] відшкодування шкоди в сумі 50076 гривень та 100153 гривень. Окрім того, наказом начальника департаменту регламентних виплат від 14 квітня 2022 року вбачається, що потерпілому було здійснено виплату витрат на поховання в сумі 49500 гривень. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою та другою статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктами 38.2,\~38.2.1\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено,\~що МТСБУ\~після сплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до частини шостої статті 82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути завдані збитки у порядку регресу в розмірі 199729 гривень, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3028 гривень. На підставі\~ст.ст.\~1166,\~1187,\~1191 ЦК України, ст.ст. 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

Outcome: approved