Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

08 травня 2024 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 вересня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх місяців стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування. Вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливими, через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Крім того, спору про визначення місця проживання дітей немає, неповнолітні діти залишаються проживати із нею. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано виконавчим комітетом Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської, актовий запис № 6. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 13 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду на 06.06.2024. Позивач у судове засідання не з`явивилася, хоча був належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується телефонограмою (а.с. 15). ) 06 червня 2024 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився\~також,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи відповідно\~до вимог\~ст.\~128\~ЦПК України,\~що стверджується\~телефонограмою та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15, 18). 04 червня 2024 року засобами поштового зв`язку від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Зазначає, що у них з позивачем не збереглися взаємоповага та любов, тому виникають постійні конфлікти, існування даного шлюбу не відповідатиме їхнім інтересам та просить не вживати заходів щодо примирення подружжя (а.с. 16). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 26 квітня 2024 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За час перебування сторін у шлюбі, у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження, які видані виконавчим комітетом Дорогиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області 21 травня 2014 року та Горохівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 21 червня 2018 року (а.с. 6, 7). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що примирення з відповідачем категорично неможливе, як і збереження шлюбу, просить його розірвати. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] у своїй заяві позов визнав (а.с. 16). Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved