Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі Кредитодавець) та [PERSON] (надалі Позичальник) 20.02.2022 року укладено Кредитний договір (оферти) № 20.02.2022-100002707. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.02.2022 року, строком на 42 дні. Відповідно до Договору від 20.02.2022 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 7 000,00 грн. строком на 42 дні, [PERSON] 20.02.2022 року отримано кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на день подачі позову, утворилась заборгованість у розмірі 10 500,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн. та по процентам в розмірі 3 500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість, що становить 10 500 грн. 00 коп., та судові витрати в сумі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 29 березня 2024 року. 29 березня 2024 року розгляд справи відкладено на 26 квітня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. 26 квітня 2024 року розгляд справи відкладено на 29 травня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) № 20.02.2022-100002707, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн. строком на 42 дні (а.с. 56-58). До кредитного договору банк додав пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), підписану відповідачем (а.с. 50-55). Позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості, в якому зазначено, що заборгованість за період з 20 лютого 2022 року по 02 квітня 2022 року становить 10 500 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. основний борг; 3\~500 грн. 00 коп. - проценти (а.с. 60). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України\~визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України\~вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення З огляду на викладене, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги та те, що [PERSON] отримала в ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти та взяла на себе зобов`язання по виконанню договору, однак на даний час не виконала їх, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за №20.02.2022-100002707 від 20 лютого 2022 року у розмірі 10 500 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. основний борг; 3\~500 грн. 00 коп. - проценти. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 50% сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп., що становить 1211 грн. 20 коп., а також в порядку ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, повертає позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору при поданні позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп., що становить 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved