Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.09.2023 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач вказувала, що судове рішення знаходиться на примусовому виконанні в органах ДВС, станом на 01.12.2021 загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів складав 42197,81 грн. В позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з травня 2015 року по листопад 2021 року в розмірі 42197,81 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.10.2023 в даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 15.02.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач судовим рішенням зобов`язаний сплачувати аліменти. Вказував, що сплачує аліменти відповідно до рішення суду, однак, у нього погіршилося матеріальне становище, у зв`язку з чим дійсно має заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, у нього змінився сімейний стан. Вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла за відсутності його вини. В задоволенні позовних вимог просив повністю відмовити. Позивачем 04.03.2024 подано до суду відповідь на відзив, в якій не погоджувалася з твердженням відповідача щодо відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача в судовому засіданні, не оспорюючи саму обставину наявності заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на обставини, що викладені в поданому до суду відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 27.04.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03.02.2015 в справі № 545/4552/14-ц. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 в справі № 545/528/15-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Несено-Іржавець Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого в [ADDRESS] , гурт. к. [NUMBER] , мешканця: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , працює в школі-інтернаті №2 ім. Н.Крупської, на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Нижні Млини Полтавського району Полтавської області, мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісяця починаючи з 23.02.2015. Як встановлено судом, судове рішення добровільно відповідачем не виконується, судом видано виконавчий лист, який пред`явлений на примусове виконання до Оржицького районного відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до частини першої\~статті 196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем». Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач [PERSON] на виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки, аліменти в порядку та на умовах, що визначені судовим рішенням, не сплачував. За розрахунком державного виконавця за період з травня 2015 року по листопад 2021 року, що є межами заявлених позовних вимог, заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2009 року народження, складає 42197,81 грн. Статтею 196 СК України передбачено, що розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Позивач [PERSON] в поданій заяві просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки саме в розмірі 100 відсотків заборгованості, враховуючи, що сума пені перевищує зазначений розмір. Тому суд приходить до висновку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 42197,81 грн. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Посилання відповідача на відсутність його вини у виникнення заборгованості зі сплати аліментів судом оцінюється критично. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем впродовж всього, заявленого в поданій до суду позовній заяві періоду, за який порушено питання про стягнення пені, допускалася нерегулярна сплата аліментів, платежі були відсутні декілька місяців. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не наведено жодних обставин, які б об`єктивно, поза розумним сумнівом, виключали його вину в допущенні значної заборгованості зі сплати аліментів впродовж тривалого часу. Той факт, що в грудні 2021 року відповідачем одноразово було погашено заборгованість зі сплати аліментів на суму 36724,81 грн не може слугувати підставою для звільнення відповідача від обов`язку зі сплати пені. Судом звертається увага на ту обставину, що погашення такої заборгованості було зумовлено тими обмеженнями, які були застосовані до відповідача, як боржника у виконавчому провадженні, державним виконавцем. Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів роботодавцями чи здійсненого невірного розрахунку державним виконавцем відповідач не надав. Суд приходить до висновку, що відповідачем свідомо допускається прострочення аліментних платежів, він достеменно обізнаний про свій батьківський обов`язок утримувати неповнолітню доньку. Той факт, що [PERSON] з 19.12.2015 перебуває і іншому зареєстрованому шлюбі та має малолітню доньку [PERSON] , 2016 року народження, не може бути оцінено судом як підстава для звільнення відповідача від сплати пені за прострочення сплати аліментів чи зменшення розміру такої пені, враховуючи, що її сума обмежена розміром боргу. Щодо тверджень відповідача про те, що на його утриманні також перебувають інші непрацездатні особи воно не підтверджене дослідженими в справі доказами. В даному випадку, сімейний стан [PERSON] не є таким, що перешкоджає йому сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2009 року народження. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved