Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

17.01.2024 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в порядку підсудності надійшла цивільна справа за позовом виконавчого комітету Нововолинської міської ради , як органу опіки і піклування, в інтересах малолітньої дитини : [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів 25.01.2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. 26.01.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 28.03.2024 року. 28.03.2024 року розгляд справи відкладений на 10.06.2024 в зв`язку з неявкою відповідача на неможливості з`єднання з позивачем в режимі відеоконференції 10.06.2024 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 10.06.2024 року. Фіксування с удового засідання технічними засобами не здійснювалось у в відповідності до ст. 247 ЦПК України.. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача, [PERSON] , по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій суми 1\~500.00 грн.. на користь особи або закладу, де буде утримуватись дитина, до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: [PERSON] ,.є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до СК України та Порядку провадження органами і піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки і піклування із захистом прав дитини» виконавчим комітетом Нововолинської міської ради було прийняте рішення від 19.09.2023 року № 364 «Про негайне відібрання в [PERSON] ,. малолітнього [PERSON] . [INFO] , та про затвердження висновку про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав [PERSON] . Малолітній [PERSON] ,. [INFO] , був влаштований у сім`ю бабусі [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки, оскільки з дитиною не проживає, участі у її вихованні і утриманні не приймає, не звернувся до органу опіки і піклування з питанням про повернення йому дитини на виховання, має ознаки вживання наркотичних речовин, місце його проживання та перебування невідоме Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку самостійно не може захистити свої права та законні інтереси, й стало підставою звернення із позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з`явилась. Подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті с удової влади. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому відповідач записаний батьком дитини. Згідно свідоцтва про народження матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до СК України та Порядку провадження органами і піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки і піклування із захистом прав дитини» виконавчим комітетом Нововолинської міської ради було прийняте рішення від 19.09.2023 року № 364 «Про негайне відібрання в [PERSON] ,. малолітнього [PERSON] . [INFO] , та про затвердження висновку про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав [PERSON] та наданий час справа з даного питання перебуває на розгляді в суді. Малолітній [PERSON] ,. [INFO] , був влаштований у сім`ю бабусі [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] . В порушення вимог ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідач, [PERSON] , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого малолітнього сина. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що батько дитини, [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки, оскільки з дитиною не проживає, участі у її вихованні і утриманні не приймає, не звернувся до органу опіки і піклування з питанням про повернення йому дитини на виховання, має ознаки вживання наркотичних речовин, місце його проживання та перебування невідоме, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 07.11.2023 року Відповідно до рішення № 576 від 16.11.2023 року виконавчого комітету Нововолинської міської ради було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню дітей, а також встановити, що мати, батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Оцінюючи всі надані докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини відповідача та наявність вини відповідача у невиконанні батьківських прав. Так, відповідач свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, належним чином не піклуються про дитину, яка є малолітньою. Відповідач не хоче забрати до себе дитину, виховувати та утримувати її, тобто байдуже ставиться до дитини. З моменту звернення позивача з позовом до суду до часу розгляду справи судом відповідач своєї поведінки не змінив та будь-яких дій щодо повернення дитини у сім`ю,прояву піклування про неї та участі у її вихованні не вчинив. Виходячи з вищевикладених обставин суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини, який передбачений нормами Сімейного кодексу України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача, [PERSON] , батьківських відповідача по відношенню до малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки невиконання батьком обов`язків щодо виховання дитини носить систематичний характер, а його поведінка є винною. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав суд приходить до висновку і про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стосовно якої відповідач позбавляється батьківських прав в твердій грошовій сумі 1\~500.00 грн. . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до вхідного реєстраційного номеру позивач звернувся до суду з даним позовом 07 грудня 2023 року. Тому аліменти на утримання дитину суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. На підставі чого суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідачів аліментів в межах платежу за один місяць \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~ 6\~ ст.\~164\~СК України\~- \~Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. \~ \~ Таким\~ чином\~ рішення\~ суду\~ після\~набрання законної\~сили \~ направити до Нововолинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) для відома. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі по 2 422 грн. 40 коп., так як судом ухвалюється рішення про задоволення двох позовних вимог .

Outcome: approved