Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 липня 2019 року між Акціонерним товариством «ТаскомБанк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 512/6657327-СК. Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №512/7414243-СК від 09 грудня 2019 (далі - Кредитний договір), підписанням яких акцептувала Публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку:\~www.tascombank.com.ua\~та беззастережно приєдналася до умов Договору. Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії Кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: -якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії Кредитного ліміту; -направлення Клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом Кредитної лінії та/або про закриття Поточного рахунку. 02.12.2022 між Акціонерним Товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «САПБ») укладено Договір факторингу №НІ/17/7-Ф від 02.12.2022 (далі - Договір факторингу), відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «САПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається). Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/17/7-Ф від 02.12.2022 Реєстру прав вимоги\~(витяг з Реєстру боржників додається),\~ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача: за кредитним договором №512/6657327-СК\~від 15 липня 2019 року в сумі 11220,08 грн., з яких: 6912,22 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту;\~4307.86 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0.00 грн. - пеня/штрафи. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ\~ФК«ЄАПБ»:\~за кредитним договором №512/6657327-СК\~від 15 липня 2019 року в сумі сумі 11220,08 грн., з яких: 6912,22 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту;\~4307.86 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0.00 грн. - пеня/штрафи. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] , на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 512/6657327-СК від 15.07.2019 в загальному розмірі 11220,08 грн., та стягнути з [PERSON] , на користь позивача понесені судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду Відповідач надала відзив на позовну заяву, де зазначила, що на підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» було надано копії кредитного договору - Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №512/6657327-СК від 15 липня 2019р., договір факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, витяги з реєстру боржників, а також розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 512/6657327-СК від 15.07.2019 за період з 02.12.2022 по 31.10.2023 року Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач. Водночас, стверджує, що банк не підтвердив виконання свого обов`язку щодо видачі коштів жодним належним і допустимим доказом, зокрема, первинними документами. що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Отже, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що їй були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що заборгованість по укладеному кредитному договору складає 11220,08 грн (відповідно до розрахунку заборгованості), матеріали справи не містять. Також звертає увагу суду, на Постанову Верховного Суду у від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц, в якій відображена стала позиція Верховного Суду стосовно необхідності дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості. Причому важливими є наступні висновки: 1. «Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що позивач у порушення вимог ЦПК, не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») наявність заборгованості у відповідача перед банком.» 2. «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.» Тобто, для доведення існування ймовірної заборгованості та встановлення розміру даної ймовірної заборгованості Відповідача перед Первісними кредиторами (а отже, і перед Позивачем), Позивач зобов`язаний був надати банківські виписки, платіжні доручення, меморіальні ордери та/або інші первинні бухгалтерські документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] , про стягнення заборгованості кредитним договором №512/6657327-СК від 15 липня 2019 року в загальному розмірі 11 220,08 грн. Доводи позивача. Позовна заява мотивована тим, що відповідач внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустила утворення заборгованості за кредитом. Представник позивача\~в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в клопотанні до позову просили розглядати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином,\~у встановлений судом строк, суду був наданий відзив, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог повністю з підстав, зазначених у відзиві. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з заявою-договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №512/6657327-СК від 15.07.2019 [PERSON] просила надати їй\~кредит в сумі 10000 грн. Згідно з паспортом споживчого кредиту за карткою «Велика п`ятірка» строк кредитування 12 місяців, споживчі цілі, пільгова процентна ставка 0,00001%. Базова процентна ставка 43,2% річних, тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом 2307,95 грн. на прикладі суми кредитного ліміту 10000,00 грн. та його погашення впродовж 12 місяців, реальна річна процентна ставка 44,70%. Згідно з\~ Договором факторингу № НІ/17/7-Ф від 02.12.2022 між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено, АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ», приймає належні АТ «Таскомбанк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 2.3. Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому- передачі Реєстру Прав Вимог -підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № НІ/17/7-Ф та витягом з реєстру боржників до договору факторингу № НІ/17/7-Ф Кредитний договір №512/696657327-СК\~від\~ 15 липня 2019 року, боржник\~ [PERSON] , сума заборгованості за сумою кредиту 11220,08 грн.. Згідно з розрахунком заборгованості\~ [PERSON] ,\~має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №512/696657327-СК\~від\~ 15 липня 2019 за період з 02.12.2022 по 31.10.2023 року в розмірі 11220,08 грн., з яких: 6912,22 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 4307,86 грн. - сума заборгованості за відсотками. Мотивувальна частина За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 15 липня 2019 року відповідач звернулась до АТ «ТАСКОМБАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №№512/6657327-СК. Укладення договорів з банком здійснювалось шляхом підписання цих заяв про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. У заявах було зазначено, що відповідач приймає умови договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеного на сайті АТ «ТАСКОМБАНК»\~https://tascombank.ua/ \~і Тарифами банку, розміщеними також на сайті. Втім, до позовної заяви не доданий договір на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який був розміщений на сайті АТ «ТАСКОМБАНК»\~ https://tascombank.ua/,\~ відсутні в матеріалах справи і тарифи банку, які були запропоновані відповідачу при підписанні ним заяви про приєднання до умов комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. У заяві позичальника від 15 липня 2019 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-договорі\~про приєднання Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами,\~пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, договір на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщений на сайті АТ «ТВСКОМБАНК» не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує (постанова від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17), що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «ТАСКОМБАНК» дотримав вимог, передбачених ч. 2\~статті 11 Закону № 1023-ХІІ\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від12.03.2020 справі №369/2163/18, від 14.07.2020 року по справі №174/155/19, від 23.09.2020 по справі №203/3503/17. Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18С зауважив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з\~позовною заявою) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). При цьому Верховний Суд зауважив, що належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку. З долучених до матеріалів справи доказів в обґрунтування позову, відсутнє відповідне платіжне доручення чи його належним чином завірена копія на підтвердження тих обставин, що АТ «ТАСКОМБАНК» (Первісний кредитор), перерахувало відповідачу на платіжну картку кредитні кошти згідно з договором №512/6657327-СК від 15 липня 2019 року. Відтак, посилання позивача на надання відповідачу кредитних коштів є безпідставними та не підтверджено належними доказами. Таким чином, оскільки позивачем не підтверджено належними доказами факту надання кредитних коштів АТ «ТАСКОМБАНК (Первісним кредитором) - відповідачу [PERSON] , вимоги позивача є не доведеними. Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за договорами займу наразі дотримується позиції необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику. Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документу, який підтверджує вказаний факт. Позиція ВС/КЦС у справі N 278/2177/15-ц від 17 грудня 2021 року викладена: «Заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним, договором». В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості не надав жодних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 10000 грн. та 2850 грн. Позиція Верховного Суду викладена в Постанові від 29 січня 2020 року по справі N 755/18920/18: «Наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за ним договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано». Водночас, згідно з частинами 2, 4, 5 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. В матеріалах справи відсутнє повідомлення позивача до суду про неможливість з об`єктивних причин подати докази разом з позовною заявою. Щодо підтвердження факту відступлення прав вимоги за кредитним договором Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. 02 грудня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «САПБ» було укладено договір факторингу №НІ/17/7-Ф від 02 грудня 2022 року, згідно з яким АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язалось відступити ТОВ «ФК «САПБ» за кредитними договорами, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалось оплатити суму фінансування на умовах даного договору. Згідно з п.2.3 Договору факторингу №НІ/17/7-Ф від 02 грудня 2022 року відступлення права вимоги та інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитними договорами та їх перехід до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру прав вимог,\~але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п.3.1 цього договору. Згідно з п.3.1. Фактор (ТОВ «ФК «ЄАПБ») зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити Клієнту (АТ «ТАСКОМБАНК») суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Згідно з актом прийому-передачі реєстру прав вимоги за Договором факторингу № НІ/17/7-Ф від 02.12.2022, фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та клієнт АТ «ТАСКОМБАНК» уклали даний Акт про те, що на виконання п.2.1. Договору факторингу № НІ/17/7-Ф від 02.12.2022, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр Прав Вимоги кількістю 7276 штук, після чого, з урахуванням п. 2.1. Договору факторингу № НІ/17/7-Ф від 02.12.2022, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальника і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Реєстр прав вимоги передано в повному обсязі відповідно до умов Договору факторингу № НІ/17/7-Ф від 02.12.2022 року , будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/17/7-Ф від 02.12.2022, Кредитний договір №512/6657327-СК\~від\~02.12.2022, боржник\~ [PERSON] , сума заборгованості за сумою кредиту 11220,08 грн. Втім, матеріали справи не містять доказів оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» суми фінансування за договором факторингу №НІ/17/7-Ф від 02 грудня 2022 року,\~а\~це свідчить, що позивачем не надано до суду доказів набуття ним прав вимоги до Відповідача, які він мав надати до суду разом з позовною заявою. Таким чином, позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора за кредитними договорами №512/6957327-СК\~від\~02.12.2022 року. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що заявлені вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed