Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

15.04.2024 згідно із штампом вхідної кореспонденції суду позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з держави російської федерації моральну шкоду, завдану внаслідок\~збройної агресії\~російської федерації\~проти України в сумі 1 468873 грн., що еквівалентно 35 000 євро станом на 15 квітня 2024 року, та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач народилась у місті Херсон, зареєстрована та проживала разом із сім?єю (чоловіком та сином) за адресою: [ADDRESS] . Весь час з початку збройної агресії росії з сім?єю проживала в місті м. Херсон. Проживаючи в зоні проведення бойових дій до моменту окупації самого м.Херсон, який було окуповано 01.03.2022, позивач постійно реально приймала загрозу бути вбитою або пораненою. Пережила декілька артилерійських ударів на фоні чого в неї погіршився стан здоров?я, зокрема розвинувся хронічний пієлонефріт та на цьому фоні утворилася хронічна хвороба нирок другої стадії, через те, що не було можливості купити ліки, вчасно їх приймати, отримати медичну допомогу, значно погіршився зір. Також значно погіршилась і нервова система, а особливо після того, як 22.01.2023 внаслідок збройної агресії з боку російської федерації на Україну були здійснені обстріли території Корабельного району, в якому проживала та було пошкоджено її квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12024231020000089. Позивач також переживала сильні душевні хвилювання за свого чоловіка, бо в минулому він служив в Службі Безпеки України, а усіх хто працював в правоохоронних органах та якось допомагав українським військовим, то їх викрадали військові РФ. До моменту виїзду з окупованого міста з родиною була вимушена покинути свою квартиру, де проживала у м.Херсоні та переховувались у знайомих від російських загарбників, щоб врятувати своє життя та життя родини. Особливо тривожним моментом було перебування її сина на навчанні у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, що знаходиться також в м. Харків з 18.02.2022 по 04.03.2022. Через це позивач постійно також відчувала тривогу та мала безсонницю, оскільки ніяк не могла допомогти сину. 06.06.2023 росіяни підірвали Каховську ГЕС, що спричинило затоплення близько 80 населених пунктів Херсонської області. В тому числі і населений пункт в якому проживала, а саме було затоплено будинок в якому проживала та затоплене і інше майно, яке їй належало (гараж та все майно яке в ньому знаходилось). По даному факту внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 22023230000000307 від 06.06.2023. Внаслідок збройної агресії російської федерації позивач разом із своєю родиною змушена була покинути власне житло та рідне місто, в якому народилась та проживала з дитинства, в якому проживали її батьки, рідні, друзі та знайомі, а відповідно були сформовані довготривалі сталі соціальні та родинні зв?язки, налагоджений побут. Тобто, втратила налагоджений побут, сталі довготривалі соціальні зв?язки, безпосередній зв?язок із рідною землею, друзями. Фактично змушена була покинути все та розпочинати життя «з нуля» в новому місці, винаймати нове житло, налагоджувати новий побут та нові соціальні зв?язки, шукати роботу, пристосовуватись до нових реалій, що вимушено виникли в її житті та житті її сім?ї. У зв?язку з чим з сім?єю позивач змушена була вживати додаткових заходів для організації свого життя. Це зумовило відчуття страху та безпорадності, невпевненості в майбутньому, емоційної подавленості, пригніченості та депресії. По даний час, у зв?язку із постійними обстрілами Херсону росіянами, позивач не може повернутись до рідного міста Херсон та проживає у місті Івано-Франківську. Таким чином всі обставини, які відбулись у результаті артилерійських обстрілів міста Херсон та підриву Каховської ГЕС під час військового вторгнення російської федерації призвели до значного погіршення морального та фізичного стану позивача. Позивач вважає, що їй завдана моральна шкода в розмірі 1\~468 873 (один мільйон чотириста шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят три гривні), що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2024 еквівалентно 35\~000 (тридцять п`ять тисяч ) євро. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.04.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.\\ 17.04.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 09.05.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 09.05.2024 через канцелярію суду позивачкою [PERSON] подано письмове клопотання, відповідно до якого остання зазначила, що у зв`язку із станом здоров`я не зможе бути присутня на розгляді справи. Позовну заяву підтримує та просила повністю задоволити. Представник позивача - адвокат Пинчук Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовні заяві, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку шляхом розміщення оголошень на сайті судової влади, своїм правом подання відзиву не скористався. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Заслухавши вступне слово представника позивача, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Так, судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 15.01.2003, місцем народження [PERSON] , [INFO] ,\~є місто\~Херсон,\~зареєстроване місце\~проживання УМВС\~України в\~Херсонській області\~за адресою\~:\~ [ADDRESS] (а.с. 12-13). Відповідно до довідки від 20.02.2024 за №2615-7001964537 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.11.1978, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №1780. Батьки [PERSON] та [PERSON] (записи російською мовою) (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 21 грудня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 грудня 2002 року, про що зроблено запис №1036. Прізвище після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.19). 06.06.2023 внесено відомості до ЄРДР, кримінальне провадження 22023230000000307, правова кваліфікація ч.1 ст.438, ст.441, ч.2 ст.438 КК України, за фактом підриву об`єкта критичної інфраструктури, а саме « [INFO] » (а.с.17-18). Також, 23.01.2024 внесено відомості до ЄРДР, кримінальне провадження 12024231020000089, правова кваліфікація ч.2 ст.438 КК України, про те, що в період часу 22.01.2023 по 23.01.2024 близько 13.31 год. внаслідок збройної агресії з боку російської федерації на Україну були здійснені обстріли території Корабельного району, а саме за адресою: [ADDRESS] - пошкоджено будинок, квартиру (а.с.16). Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень №40816304 від 17.07.2015, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до копії документу на гараж № [NUMBER] «Корабел-4», даний гараж значиться за [PERSON] (а.с.25). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції від 16.10.2013 серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис №729 Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.22). Згідно з довідки, виданої деканом міжнародно-правового факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 21.08.2023, [PERSON] дійсно є студентом 07мп-21-05 групи 3 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти міжнародно-правового факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Зарахований наказом ректора №469-С від 17.08.2021. [PERSON] з 17.02.2022 по 04.03.2022 перебував у м.Харків (а.с.23). Відповідно до епікризу №9571, виданого КНП «Херсонська міська клінічна лікарня», [PERSON] \~була госпіталізована\~ 23.09.2019,\~встановлено діагноз:\~гострий пієлонефрит,\~інтоксикаційний синдром,\~та виписана\~04.09.2019\~( а.с.26). Згідно амбулаторної карти пацієнта №66015 від 25.05.2022, [PERSON] зверталася за консультацією до офтальмолога зі скаргами на погіршення гостроти зору на читання. Встановлено діагноз: вікова пресбіопія обох очей (а.с.28). Згідно з даних УЗД нирки амбулаторної картки пацієнта №66015 від 26.09.2022, [PERSON] рекомендовано консультацію уролога, загальний аналіз сечі (а.с.29). Відповідно до копії медичної документації, 21.03.2024 [PERSON] зверталася до лікаря [PERSON] зі скаргами на біль в обох тазостегнових суглобах, відділі хребта. Діагноз: Остеохондроз поперекового відділу хребта. Призначено медикаментозне лікування (а.с.20-31). Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено\~постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VІІІ, збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії). Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року). Третя фаза збройної агресії РФ розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації. 24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії РФ проти України - повномасштабне вторгнення Збройних Сил Російської Федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим\~Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року Херсонська міська територіальна громада входила у перелік тимчасово окупованих територій. Місцем реєстрації позивача є м.Херсон, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] та довідкою про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи. 27 квітня 2022 року Парламентська Асамблея Ради Європи ухвалила резолюцію «Наслідки продовження агресії російської федерації проти України: роль і відповідь Ради Європи» № 2433. Визнала, що агресія РФ проти України є безпрецедентним актом як сама по собі, так і за її далекосяжними наслідками, бо провокує найважчу гуманітарну кризу в Європі з найбільшою кількістю жертв, наймасштабнішим внутрішнім і зовнішнім переміщенням населення з часів Другої світової війни. Також, відповідно до ч.6\~ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди РФ. Відповідно до ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно з ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже для відшкодування шкоди за правилами\~ст. 1167 ЦК\~необхідно довести такі факти: а) протиправність діяння її заподіювача; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Таким чином, частина перша\~статті 1167 ЦК України\~встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У постанові від 18 травня 2022 року у справі № 760/17232/20-ц Верховний Суд дійшов висновку, що держава-окупант, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України. У постанові від 22.06.2022 у справі № 311/498/20 Верховний Суд також зазначив, що у разі застосування «деліктного винятку» будь-який спір, що виник на її території у громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема й РФ, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом. Таких самих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18 травня 2022 року у справі № 428/11673/19 (провадження № 61-8291св21) та у справі № 760/17232/20-ц (провадження № 61-15925св21) зазначивши додаткові аргументи непоширення судового імунітету РФ у спірних правовідносинах, а саме: підтримання юрисдикційного імунітету РФ позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; судовий імунітет РФ не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004); підтримання імунітету РФ є несумісним із міжнародно-правовими зобов`язаннями України у сфері боротьби з тероризмом; судовий імунітет РФ не підлягає застосуванню з огляду на порушення РФ державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням РФ своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом. Отже, РФ, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України. Таким чином, РФ є суб`єктом, внаслідок збройної агресії якого проти України та окупації частини території України порушено низку прав та свобод громадян України, зокрема, особистих прав позивача, та, відповідно, саме РФ є суб`єктом, на якого покладено обов`язок з відшкодування завданих цими діями збитків. Так, загальновідомим є той факт, що відповідно до\~Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, і даний указ винесено у зв`язку з початком війни, яку російська федерація розпочала та здійснює на території незалежної держави Україна відносно громадян України, а тому не підлягає доказуванню згідно з приписами ч. 3\~ст. 82 ЦПК України. Чинним\~ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).(ст. ст.\~12,\~81,\~89 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Беззаперечно, що кожен громадянин, який проживав в Україні, у тому числі громадяни України, які були вимушені шукати безпечні умови для свого життя та життя своєї родини внаслідок збройної агресії РФ, прийняли рішення виїхати на період воєнного стану за межі України, зазнали безумовних моральних страждань. Беззаперечно, що кожен громадянин, який не покинув територію України, не відчуває себе в безпеці після введення в Україні воєнного стану, був позбавлений звичного ритму життя. Проте, це не позбавляє особу, яка звернулась до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок збройної агресії РФ обов`язку обґрунтувати та довести у суді належними доказами, а суд - обов`язку встановити на підставі наданих доказів елементи правопорушення, що призвело до завдання моральної шкоди. Відтак, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України [PERSON] на час вторгнення проживала у м. Херсон. Внаслідок збройної агресії російської федерації [PERSON] разом із своєю родиною змушена була покинути власне житло та рідне місто, в якому народилась та проживала з дитинства, винаймати нове житло, налагоджувати новий побут та нові соціальні зв?язки, шукати роботу, пристосовуватись до нових реалій. [PERSON] разом із сім?єю змушена була вживати додаткових заходів для організації свого життя. Це зумовило відчуття страху та безпорадності, невпевненості в майбутньому, емоційної подавленості, пригніченості та депресії. У зв?язку із постійними обстрілами Херсону росіянами, [PERSON] не може повернутись до рідного міста Херсон та проживає у місті Івано-Франківську. Таким чином всі обставини, які відбулись у результаті артилерійських обстрілів міста Херсон та підриву Каховської ГЕС під час військового вторгнення російської федерації призвели до значного погіршення морального та фізичного стану позивача. Отже, враховуючи доведений характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, істотних порушень її конституційних прав, умисного характеру дій відповідача, виходячи із засад розумності, за вказаних позивачем обставин, суд визначає розмір компенсації за заподіяну позивачу моральну шкоду у розмірі 1\~468 873 (один мільйон чотириста шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят три гривні), що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2024 еквівалентно 35\~000 (тридцять п`ять тисяч ) євро. Станом на 15.04.2024 курс гривні до євро становив 41,9678 за 1 євро. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved