Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У грудні 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №166288-КС-005\~від 19\~жовтня 2021\~року у\~розмірі 173282,51 грн, з яких 30000 грн прострочених платежів по тілу кредиту, 140085,16 грн прострочених платежів по процентах, 3197,35 грн прострочених платежів за комісією.\~Позов обгрунтований\~тим,\~що 19\~жовтня 2021\~року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №166288-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з умовами якого [PERSON] \~отримала кредит\~у розмірі\~30000\~грн у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~шляхом перерахування\~коштів на\~банківську картку\~№ [NUMBER] , плата\~за користування\~кредитом є\~фіксованою та\~становить 1,10161667\~процентів за\~кожен день\~користування кредитом.\~Відповідно до\~укладених між\~сторонами додаткових\~угод від\~14\~листопада 2021\~року,\~22\~грудня 2021\~року,\~31\~січня 2022\~року,\~17\~лютого 2022\~року термін\~дії договору\~від 19\~жовтня 2021\~року продовжено\~до 16\~лютого 2023\~року,\~строк кредиту-486\~днів.\~Відповідач на\~виконання умов\~договору здійснила\~часткову оплату\~на загальну\~суму 21835,\~63\~грн,\~тобто вчинила\~конклюдентні дії\~щодо визнання\~договору і,\~відповідно,\~щодо правомірності\~вимог позивача\~за договором\~про надання\~кредиту. Станом на 03 листопада 2023 року по вказаному договору заборгованість складає 173282,51 грн. Представник позивача [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідно до ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні. Згідно з заявою від 06 лютого 2024 року представник позивача [PERSON] просить справу розглянути за відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслані рекомендовані повідомлення про судовий розгляд, зокрема рекомендоване повідомлення щодо судового розгляду на 04 червня 2024 року, яке вручене 06 травня 2024 року. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання на 04 червня 2024 року не з"явилась без повідомлення причин, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні, відзив чи заперечення, зокрема і щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження,-суду не подані. Також інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене та позицію представника позивача згідно з письмовою заявою до суду у судовому засіданні 04 червня 2024 року встановлені підстави відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 19\~жовтня 2021\~року між\~ТОВ «Бізнес\~Позика» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~№166288-КС-005\~про надання\~кредиту шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями і\~який підписаний\~у порядку,\~визначеному ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~предметом якого\~ є\~30000\~грн кредиту,\~які перераховані\~відповідачу на\~її банківську\~картку № [NUMBER] , сторонами погоджена плата за користування кредитом, яка є фіксованою і становить 1,10161667 процентів за кожен день користування кредитом, також погоджена комісія. Відповідно до укладених між сторонами додаткових угод від 14 листопада 2021 року, 22 грудня 2021 року, 31 січня 2022 року, 17 лютого 2022 року термін дії договору від 19 жовтня 2021 року продовжено до 16 лютого 2023 року, строк кредиту-486 днів. Вказаний договір\~від 19\~жовтня 2021\~року укладений\~між відповідачем\~та ТОВ\~ «Бізнес Позика» як фінансовою установою, договір містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Даний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, його недійсність прямо не передбачена законом, а тому в силу ст.204 ЦК України він є правомірним, що станом на 04 червня 2024 року не спростовано. Згідно з розрахунком позивача, із врахуванням часткової оплати відповідачем 21835,63 грн, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 03 листопада 2023 року становить 30000 грн- сума прострочених платежів по тілу кредиту, 140085,16 грн- сума прострочених платежів по процентах, 3197,35 грн сума прострочених платежів за комісією, а всього 173282,51 грн. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань\~ по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, після цього в охоронних правовідносинах права та інтереси забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказане також зазначено Великою Палатою Верховного Суду 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16, зокрема, у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст.1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Під час\~судового розгляду відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~\~ За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 173282,51 грн заборгованості за кредитним договором, при цьому розмір комісії згідно з розрахунком позивача станом на 24 лютого 2022 року і 03 листопада 2023 року становить 3197,35 грн, тобто після 24 лютого 2022 року розмір комісії позивачем не нараховувався, що відповідає положенням п.18 Розділу розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (набрали чинності 17 березня 2022 року), відповідно до яких у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також судом при розгляді справи враховано, що сторонами, із врахуванням свободи визначення умов договору відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, погоджені умови сплати відповідачем фіксованих процентів-у розмірі 1,10161667 процентів за кожен день користування кредитом, що станом на час розгляду справи у встановленому порядку не спростовано, при цьому відповідач, як позичальник, отримала від позивача грошові кошти, власником яких вона не була, і отримала можливість певний час правомірно не повертати надані їй грошові кошти, натомість у неї виникло зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти за користування кредитом. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2147,20 грн судового збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved