Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~26.01.2024 року з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.11.2017 року між акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №Р36.303.70986. 07.07.2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 4 до договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 103427,60 грн., з яких: 40500,76 грн. - заборгованість за основним боргом, 62926,84 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Р36.303.70986\~від 03.11.2017\~року у розмірі 103427,60 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн. Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.01.2024 року цивільну справу № 473/7213/23 передано на розгляд за підсудністю до Єланецького районного суду Миколаївської області. Ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, у відповідності до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України,\~ суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 03.11.2017 року між акціонерним товариством "Ідея Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №Р36.303.70986, відповідно до умов якого останньому надано кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 59927,00 грн. строком на 36 місяців. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану проценту ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 9,00% (Маржу Банку). Згідно п. 1.4 Кредитного договору станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена рішенням Правління Банку, становить 9,50%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 18,5000%. Проте, відповідач, всупереч взятим на себе зобов`язанням, порушив в односторонньому порядку умови кредитного договору №Р36.303.70986 від 03.11.2017 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед акціонерним товариством "Ідея Банк" у сумі 103427,60 грн., з яких: 40500,76 грн. - заборгованість за основним боргом, 62926,84 грн. - заборгованість за відсотками. 07.07.2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 4 до договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 103427,60 грн., з яких: 40500,76 грн. - заборгованість за основним боргом, 62926,84 грн. - заборгованість за відсотками. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч. 1\~ст. 1077 ЦК України,\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ч. 1\~ст. 1078 ЦК України,\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1\~ст. 1080 ЦК України,\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно\~ст.\~1082\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе за кредитним договором № Р36.303.70986\~від 03.11.2017\~року зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 103427,60 грн. заборгованості підлягають повному задоволенню. \~ \~ \~ \~Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в розмірі 2684 грн., так як стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved