Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовона заява адвоката Попової Катерини Романівни, яка діє в інтересах [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання в розмірі 70 000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору. В обґрунтування своїх доводів позивач зазначає, що має загальний стаж 19 років 04 місяці, з яких в шкідливих умовах 19 років 04 місяці, а саме (згідно із записами у трудовій книжці):з 05.05.2004 р. по 30.06.2004 р. - учень електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування сталеплавильного цеху №3 ВАТ «Дніпроспецсталь»; з 01.07.2004 р. по 30.11.2016 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування прокатного цеху ПрАТ «Дніпроспецсталь»; з 01.12.2016 р. по 30.04.2020 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху ремонту металургійного устаткування ПрАТ «Дніпроспецсталь»; з 01.05.2020 р. по 05.09.2023 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці з ремонту металургійного устаткування безпосередньо в металургійних цехах цеху ремонту металургійного устаткування ПрАТ «Дніпроспецсталь». Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 18 грудня 2023 року [PERSON] працював у відповідача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Відповідно до Висновку ЛЕК ДУ «ІНСТИТУТ МЕДИЦИНИ ПРАЦІ ІМЕНІ Ю.І. КУНДІЄВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ» від 29.11.2023 року (протокол №47/1140) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) позивачу було встановлено:хронічна радилукопатія шийна С6,С7 праворуч та попереково-крижова L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірним статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; 2. Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху) за класифікацією [PERSON] . 3. Хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН ІІ ст (другої ст.). Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 19.02.2024 позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та встановлена третя група інвалідності з наступною датою переогляду січень 2026 р. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання в розмірі 70000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Ухвалою суду від 29.03.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить зменшити суму відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, що підлягає стягненню з ПрАТ «Дніпроспецсталь» на користь позивача до суми 30 000 (тридцяти) тисяч гривень. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивач був повідомлений підприємством про умови праці, про наявність важких та шкідливих і виробничих факторів та можливі наслідки на здоров`я, щорічно проходив медичні огляди з метою визначення можливості за станом здоров`я працювати у вказаних умовах праці. Крім того, позивач отримував додаткові пільги та компенсації, а саме призначення пенсії на пільгових умовах. Позивачем не надано доказів щодо зміни в організації свого життя, прикладання додаткових зусиль, наявності у нього моральної шкоди у зв`язку з цим, наявність встановленого у позивача професійного захворювання не є беззаперечним доказом наявності моральної шкоди у зв`язку з цим. В судове засідання позивач, повідомлений належним чином, не з`явився, представник позивача\~адвокат Попова К.Р. в судове засідання також не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за їх участі в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання також не з`явилась, просила розглянути справу на підставі письмових доказів з урахуванням відзиву, поданого відповідачем. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має загальний стаж 19 років 04 місяці, з яких в шкідливих умовах 19 років 04 місяці, а саме (згідно із записами у трудовій книжці): з 05.05.2004 р. по 30.06.2004 р. - учень електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування сталеплавильного цеху №3 ВАТ «Дніпроспецсталь»; з 01.07.2004 р. по 30.11.2016 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування прокатного цеху ПрАТ «Дніпроспецсталь»; з 01.12.2016 р. по 30.04.2020 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху ремонту металургійного устаткування ПрАТ «Дніпроспецсталь»; з 01.05.2020 р. по 05.09.2023 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці з ремонту металургійного устаткування безпосередньо в металургійних цехах цеху ремонту металургійного устаткування ПрАТ «Дніпроспецсталь». Звільнений за угодою сторін за статтею 36 п. 1 КЗпП. Умови праці на робочому місці позивача не відповідали безпечним стандартам. Згідно з актом розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від18.12.2023 року, позивачу встановлено діагноз: хронічна радилукопатія шийна С6,С7 праворуч та попереково-крижова L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірним статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху) за класифікацією [PERSON] і Н.І. Пономарьової., хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН ІІ ст (другої ст.). Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 19.02.2024 позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та встановлена третя група інвалідності з наступною датою переогляду у січні 2026 р. Згідно з актом, хвороба виникла внаслідок впливу шкідливих виробничих факторів. Статтею 43 Конституції України\~кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч. 8\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень\~Цивільного кодексу України\~та\~Кодексу законів про працю України. Згідно зі\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу Законів про працю України\~встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ст. 14\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я затверджується КМ України. Статтею 173 КЗпП України\~передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до норм\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного суду України від 27.01.2004 по справі № 1-9/2004, ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В ході розгляду справи встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає в тому, що [PERSON] втратив професійну працездатність у загальному розмірі 60%, його визнано особою з інвалідністю третьої групи. Після втрати працездатності у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин, з урахуванням вимог\~ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, наявності на робочому місці позивача шкідливих виробничих факторів, тих обставин, що професійне захворювання у [PERSON] пов`язано із роботою в шкідливих та важких умовах на підприємстві відповідача, і що таке захворювання завдало потерпілому моральної шкоди, фізичних і моральних страждань, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування. Суд враховує також і той факт, що позивач звільнився з підприємства не за станом свого здоров`я, а за угодою сторін. Посилання відповідача на те, що позивач був обізнаний про можливість впливу шкідливих факторів, самостійно та за власним бажанням прийняв рішення про необхідність працювати саме на такому робочому місці, на думку суду, не знімають відповідальності з відповідача за незабезпечення максимально безпечних умов праці та не позбавляють позивача права на отримання відшкодування спричиненої моральної шкоди. Отримане професійне захворювання спричиняє позивачу як фізичну біль, так і моральні страждання, оскільки і біль і страждання є невід`ємні одне від одного. Моральна шкода, завдана [PERSON] в результаті професійного захворювання, є сукупністю тих моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками як фізичні страждання, пов`язані з перенесенням сильного та виснажливого фізичного болю, що пов`язаний із професійним захворюванням, і якого позивач вже ніколи не позбудеться, моральні переживання за подальший стан свого здоров`я; переживання, пов`язані з пережитим відчуттям незадоволеності, оскільки своїм часом позивач розпоряджатися в повній мірі не може у зв`язку із необхідністю проходити тривалий курс лікування, приймати ліки; переживання, пов`язані з тим, що позивач не може виконувати свої звичайні повсякденні обов`язки та приділяти необхідну увагу сім`ї. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за доцільне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 60000,00 грн. Щодо оподаткування моральної шкоди, судом встановлено, що відповідно до пп. а)пп.\~164.2.14\~пункту\~162.2 ст. 162 ПК України\~до загальногомісячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Верховний Суд в постанові від 30.06.2021 по справі № 180/505/20 зазначив, що з 23.05.2020 стягнута моральна шкода підлягає оподаткуванню у разі перевищення її розміру чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати. Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 25.07.2018 в справі №180/683/13-ц є некоректним, оскільки судові рішення в ній приймались на основі норми пп. а) пп.\~164.2.14\~пункту\~162.2 ст. 162 ПК України\~в редакції, що була чинною до 23.05.2020. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому\~Законом України «Про судовий збір», що складає 1211,20 грн. На підставівикладеного та

Outcome: partial