Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» в електронній формі через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в обґрунтування позову зазначивши наступне. Позивач у період з 01.08.2014 року по 31.01.2024 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , який у свою чергу належним чином не здійснював оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 40 282,71 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень та повернути переплачену суму судового збору у розмірі 261,60 гривень. Ухвалою судді від 08.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позові просила провести розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом прядку. Заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, відзив на позов не подавав. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 28.02.2024 року (а.с. 28), та є користувачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються позивачем за особовим рахунком № [NUMBER] за вказаною адресою, що підтверджено наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачем. Згідно з довідкою Концерну «Міські теплові мережі» за період з 01.08.2014 року по 31.01.2024 року відповідач за особовим рахунком № [NUMBER] має заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , загальним розміром 40\~282,71 гривень (а.с. 14). Розмір заборгованості підтверджується наданим Позивачем розрахунком (а.с. 15-19). Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим відповідачем послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Відповідно до\~ст.\~9\~Закону України\~„Про житлово-комунальні\~послуги,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 12\~Закону України\~„Про житлово-комунальні\~послуги передбачено,\~що надання\~житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до ч. 4. ст. 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Так, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року, дія цього Порядку поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, надання яких підтверджено належними доказами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 40\~282,71 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує,\~зокрема,\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. При зверненні до суду 26.02.2024 року з даним позовом позивачем Концерном «Міські теплові мережі» сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень, відповідно до платіжної інструкції № 17100 від 22.08.2023 (а.с. 11). Згідно положень ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2024 року становить 3 028,00 гривень. При цьому, ч. 3 ст. 4 Закону України „Про судовий збір передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, виходячи з ціни позову, при зверненні до суду позивачем з даним позовом підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. За встановлених обставин, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається у разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. У зв`язку із зазначеним, розмір переплаченого позивачем судового збору у сумі 261,60 гривень підлягає поверненню позивачу.

Outcome: approved