Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У грудні 2023 року [PERSON] (далі «Позивач») звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про поділ майна набутого за час шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. 07.08.2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №891. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу Позивач та Відповідач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №3900, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., придбали 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] (надалі спірна квартира), вартість спірної квартири була визначена та проведена за - 118000,00 грн. Реєстрація права власності проведена на Відповідача, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на підставі договору купівлі-продажу квартири у ДРРП. Позивач, згідно п.п.3.2 п. 3 умов Договору, надала свою згоду на укладення договору купівлі-продажу квартири її чоловіком [PERSON] , Відповідачем по справі. Кошти за спірну квартиру були сплачені Позивачем та Відповідачем за рахунок спільного сімейного бюджету, так як спірна квартира була придбана в кредит згідно умов договору №388/1242343- KR від 05.11.2010 року, укладеного між Відповідачем та ПАТ «УКРСОЦБАНК». Згідно умов договору Банк надав Відповідачу кредит в розмірі - 118000,00 грн., строком до 04.11.2030 року. 3 05.11.2010 року спірна квартира перебувала під іпотекою, Позивач була, згідно договору поруки №02-10/425 від 05.11.2010 року поручителем по виконанню кредитного зобов`язання перед ПАТ «УКРСОЦБАНК». Згідно з заявою від 22.07.2014 року за вих. №09.301-87/96-10383_, ПАТ «УКРСОЦБАНК» повідомляє, що Відповідачем було в повному обсязі виконані умови кредитного договору №388/1242343- KR від 05.11.2010 року. Згідно витягу з ДРРП від 18.02.2020 року, спірна квартира під іпотекою (заставою) не перебуває. Також, Позивачем та Відповідачем було придбано під час шлюбу 23.06.2021 року КТЗ - автомобіль Opel Meriva, 2011 р.в., білого кольору, який Відповідач без згоди Позивача відчужив на користь гр. [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу від 21.03.2023 року №3242/2023/3715257. Таким чином, спірна квартира та автомобіль Opel Meriva, 2011 р.в., є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, а тому, відповідно до чинного законодавства належить по 1/2 частині як Позивачу, так і Відповідачу. 23.12.2022 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/8652/22 шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. У строки визначені цивільним процесуальним законом до суду апеляційної інстанції рішення не оскаржувалось, а тому вважається таким, що набрало законної сили. 3 кінця 2022 року сторони неодноразово мали розмови про поділ майна набутого ними за час шлюбу, проте Відповідач категорично заперечує права Позивача на майно набуте ними за час шлюбу, від прийняття рішення щодо варіантів розподілу майна ухиляється і взагалі ігнорує Позивача, як співвласника спірного майна. У зв`язку з викладеним у Позивача виникла необхідність звернутися до суду з проханням про захист порушеного (оспорюваного) права. Ціна позову була врахована із вартості спірної квартири та відомостей наданих ТОВ «ЕкспертЦентр» про середню ринкову вартість автомобіля Opel Meriva, враховуючи вимогу про визнання права за Позивачем на 1/2 часину спірного майна, вартість якого зазначена : 1) спірної квартири у договорі купівлі-продажу квартири, а саме в розмірі - 118 000,00 грн.; 2) спірного КТЗ довідкою ТОВ «ЕкспертЦентр», а саме в розмірі 198 000, 00 грн. Всього майна на 316000,00 грн.. (118 000, 00 + 198 000, 00) /2 = 158 000, 00 грн. За таких умов Позивач просила суд: у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , іншу 1/2 частину залишити за [PERSON] ; у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] , компенсацію вартості 1/2 частини КТЗ автомобіля Opel Meriva, 2011 р. в., білого кольору, в розмірі 99 000,00 грн. 30.01.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 53). 05.03.2024 року та 25.04.2024 року судове засідання було відкладено задля повторного виклику Відповідача (а.с. 56, 60, 77). 30.05.2024 року у судове засідання Позивач та її представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 64). 30.05.2024 року до канцелярії суду представник Позивача подав заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи просила здійснювати без участі сторони Позивача. Просила суд витрати по справі залишити за Позивачем (а.с. 65). 30.05.2024 року у підготовче судове засідання Відповідач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 30.05.2024 року до канцелярії суду подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд даної справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 66). Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено наступні фактичні обставини. 07.08.2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №891. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Під час шлюбу Позивач та Відповідач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №3900, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., придбали 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] (надалі спірна квартира), вартість спірної квартири була визначена та проведена за - 118000,00 грн. (а.с. 27). Реєстрація права власності проведена на Відповідача, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на підставі договору купівлі-продажу квартири у ДРРП (а.с. 28). Позивач, згідно п.п.3.2 п. 3 умов Договору, надала свою згоду на укладення договору купівлі-продажу квартири її чоловіком [PERSON] , Відповідачем по справі. Спірна квартира була придбана в кредит згідно умов договору №388/1242343- KR від 05.11.2010 року, укладеного між Відповідачем та ПАТ «УКРСОЦБАНК». Згідно умов договору Банк надав Відповідачу кредит в розмірі - 118000,00 грн., строком до 04.11.2030 року (а.с. 32-37). 3 05.11.2010 року спірна квартира перебувала під іпотечним зобов`язанням, Позивач була, згідно договору поруки №02-10/425 від 05.11.2010 року поручителем по виконанню кредитного зобов`язання перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» (а.с. 38-40, 42-43). Згідно з заявою від 22.07.2014 року за вих. №09.301-87/96-10383_, ПАТ «УКРСОЦБАНК» повідомляє, що Відповідачем було в повному обсязі виконані умови кредитного договору №388/1242343- KR від 05.11.2010 року (а.с. 44). Згідно витягу з ДРРП від 18.02.2020 року, спірна квартира під іпотекою (заставою) не перебуває (а.с. 41). Також, Позивачем та Відповідачем було придбано під час шлюбу 23.06.2021 року КТЗ - автомобіль Opel Meriva, 2011 р.в., білого кольору, який Відповідач без згоди Позивача відчужив на користь гр. [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу від 21.03.2023 року №3242/2023/3715257 (а.с. 24-25, 26). 23.12.2022 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/8652/22 шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано (а.с. 22-23). Указані обставини не заперечувалися Відповідачем у справі. Крім того Відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі. Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09.12.2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13.01.2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.. За правилами ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.06.2020 року у цивільній справі №664/3661/15-ц, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.06.2020 року у цивільній справі №361/4130/16-ц, у постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.06.2020 року у цивільній справі №447/3676/14-ц. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а Відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Висновки суду. Судом встановлено, що спірні квартира та автомобіль хоча і були придбані Відповідачем окремо, утім це було зроблено за час шлюбу за спільні сімейні кошти. Указана обставина не заперечувалася Відповідачем у справі. Відповідачем позовні вимоги визнано у повному обсязі. Відтак, визнання за Позивачем права власності на 1/2 частку спірної квартири, а також стягнення з Позивача на користь Відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля відповідатиме інтересам сторін у справі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна набутого за час шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного нею способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів. Розподіл судових витрат. Судові витрати по справі у вигляді судового збору, а також витрат на професійну правничу допомогу необхідно залишити за Позивачем згідно з заявою її представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved