Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Представник позивача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Гільтайчук В. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] 298\~985, 16 грн. штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2020 між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,8151 га за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 2110100000:51:001:0843) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Відповідно до п. 11 вказаного договору обумовлено орендну плату в сумі 10260, 68 грн. та регламентовано її своєчасне внесення щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним місяцем податкового (звітного) місяця. Пунктами 12, 13, 27, 30 договору закріплено, що розмір орендної плати підлягає щорічному перегляду на величину коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі, а також передбачено право орендодавця в односторонньому порядку при зміні коефіцієнтів вносити зміни до даного договору та обов`язок орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати, орендні платежі в повному обсязі не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Внаслідок чого позивач мав звернутись за захистом своїх прав до суду. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2022 року у справі № 308/9350/22 із відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість по орендній платі за договором оренди № 2204 від 21.10.2020 року в розмірі 289208, 65 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2023 року у справі № 308/6419/23про стягнення орендної плати за договором № 2204 від 21.10.2020 року в розмірі 108\~606, 53 грн. Провадження у справі закрито у зв`язку із сплатою заборгованості 24.05.2023 року. Вказаними судовими рішеннями підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань. Пунктом 14 підписаного сторонами Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки встановлені договором: - у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором; -справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. У зв`язку з систематичним невнесенням орендної плати у строки визначені договором у період з лютого 2020 року по 26.04.2023 року позивачем відповідно до п. 14 Договору нараховано штраф у розмірі 10 % річної орендної плати за червень 2022 року у розмірі 15441 грн. Та січень 2023 року у сумі 163\~544, 16 грн., загальний розмір штрафу складає 298\~985. 16 грн., який просять стягнути, крум того просять стягнути понесені судові витрати, щодо сплати судового збору. Відповідачем 03.05.2024 року подані письмоу пояснення. У пояснення зазначає, що через неналежне повідомлення, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, він був позбавлений можливості вчасно подати свої пояснення. У поясненнях зазначає, що оскільки ним було добровільно сплачено суму боргу, будь які збитки по відношенню до позивача відсутні, вважає за необхідне розглянути питання щодо зменшення штрафних санкцій на 99 %, оскільки неустойка не є каральною санкцією, а має компенсаційний характер. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання 05.06.2024 року: - позивач не з`явився, однак його представник подав заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. - відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи, був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь яких заяв та клопотань до суду не подав . Щодо письмових пояснень позивача, суд приймає такі до уваги, та сприймає їх як відзив на позовну заяву, оскільки їх зміст зводиться до заперечень відносно позову та відповідає змісту передбаченому ст. 178 ЦПК України щодо відзиву. Щодо строку подання, всі конверти, як то з позовною заявою, так і з судовими повістками повернулись на адресу суду без вручення, за відсутності відмітки про вручення або з відміткою за «закінченням терміну зберігання». Тому враховуючи, що крім іншого виклик відповідача здійснювався на офіційному веб-порталі судової влади України на підставі ч.10 ст. 187 ЦПК України, суд вважає, що такий строк не пропущений. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи у їх відсутності. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 21 жовтня 2020 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (17.11.2021 змінено назву на Департамент міської інфраструктури Ужгородської ради) як орендодавцем та [PERSON] як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,8151 га за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 2110100000:51:001:0843) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Вказаний договір був укладений на підставі рішення XLIV сесії VII скликання Ужгородської міської ради від 13.02.2020 № 1906 строком на 5 років до 13 лютого 2025 року. 26.07.2021 право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 11 вказаного договору обумовлено орендну плату в сумі 10260, 68 грн. та регламентовано її своєчасне внесення щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним місяцем податкового (звітного) місяця. Пунктами 12, 13, 27, 30 договору закріплено, що розмір орендної плати підлягає щорічному перегляду на величину коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі, а також передбачено право орендодавця в односторонньому порядку при зміні коефіцієнтів вносити зміни до даного договору та обов`язок орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2022 року у справі № 308/9350/22 із відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість по орендній платі за договором оренди № 2204 від 21.10.2020 року в розмірі 289208, 65 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2023 року у справі № 308/6419/23про стягнення орендної плати за договором № 2204 від 21.10.2020 року в розмірі 108\~606, 53 грн. Провадження у справі закрито у зв`язку із сплатою заборгованості 24.05.2023 року Пунктом 14 підписаного сторонами Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки встановлені договором: - у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором. Пунктом 38 Договору, сторонами обумовлено, що у випадку невиконання або неналежного виконаннядоговору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленомуЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ізст. 5 ЦПК Україниздійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно дост. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост. 509 ЦК Українизобов`язання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі статтею 6, частиною першої статті 627та частиною 1\~статті 628 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, уклавши 21.10.2020 р. договір оренди № 2204, відповідач взяв на себе зобов`язання виконувати умови, закріплені в зазначеному договорі. Судом встановлено, що відповідачем не виконувалось зобов`язання щодо своєчасної оплати оренди, що встановлено відповідними рішеннями судів та поясненнями самого відповідача, який зазначив. Що заборгованість ним була сплачена відповідно 26.04.2023 року та 24.05.2023 року, тобто вже після звернення позивача до суду із позовами та ухвалення одного із ріщень, а саме у справі 308/9350/22 від 17.10.2022 року. Таким чином, встановлені обставини несвоєчасного виконання зобов`язання, які не підлягають доказуванню в порядку ст. 82 ЦПК України, як такі що встановлені рішенням суду. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Аналогічні положення містяться у п. 38 Договору № 2204 від 21.10.2020 року підписаного сторонами. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 14 підписаного сторонами Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки встановлені договором: - у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором. Статтею 551 ЦК України\~предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, за змістом наведених норм суд має право зменшити розмір санкцій зокрема з таких підстав, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Такий перелік не є вичерпним, оскільки частина третя\~статті 551 ЦК України\~визначає, що суд має таке право і за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки судом поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 травня 2018 року у справі № 917/1068/17, від 22 січня 2019 року у справі № 908/868/18). Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені\~статтею 551 ЦК України\~щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені\~статтею 3 ЦК України\~(справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року у справі №904/5645/19; від 14 квітня 2021 року у справі № 922/1716/20). З аналізу вищенаведених норм закону та обставин справи, суд приходить до переконання про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу, оскільки відповідачем не наведено обгрунтованих підстав, що змусили його порушити строки виконання договірних зобов`язань. Ознайомившись та підписавши умови укладеного між сторонами договору оренди від 21.10.2020 № 2204, відповідачу було відомо про строки виконання умов договору та необхідність своєчасного внесення орендної плати, а також він знав про настання правових наслідків невиконання узгоджених сторонами умов договору, правові наслідки та розмір штрафних санкцій погодився з ними підписавши договір. Натомість, відповідач прострочив виконання визначених договором зобов`язань, суму заборгованості сплатив вже після ініціювання позивачем судових проваджень та ухвалення рішення суду. Отже, враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги відповідають вимогам чинного законодавства та умова підписаного сторонами Договору. Відповідно доположеньст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи ізвищенаведеного,після всебічного,повного таоб`єктивного дослідженняобставин справи,викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та\~суд приходить до переконання, що \~позов підлягає задоволенню. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 4484 грн. 89 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved