Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

04 червня 2024 року [PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Широке Скадовського району Херсонської області, яка померла [INFO] в м. Скадовськ Херсонської області Україна. Заяву обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Скадовськ Херсонської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану він позбавлений можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне йому для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, в зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною заявою.\~ Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить судовий розгляд справи провести без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з наведених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи - Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить судовий розгляд справи провести без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши доводи заявника, викладені у заяві про встановлення факту смерті, та позицію заінтересованої особи, викладену у заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Скадовським бюро РАЦС Херсонської області 07 червня 1964 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Скадовським районним відділом запису актів цивільного стану Управління РАУС Херсонської області 25 травня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Широке Скадовського району Херсонської області Україна, померла [INFO] в м. Скадовськ Скадовського району Херсонської області російської федерації, про що 25 травня 2024 року складено запис про смерть №170249950000500484008 (а.с.4). Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час чи про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України\~ свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створений на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Листом №413/32.14-04-04 від 29 травня 2024 року Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] та у цьому листі зазначив, що аналіз документів пред`явлених заявником, свідчить, що свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане 25 травня 2024 року 99500005 Скадовським районним відділом запису актів громадянського стану Упраління ЗАГС Херсонської області відносно [PERSON] , [INFO] , не є підставою для державної реєстрації смерті (а.с.6). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окуповані території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією України та законами України, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Станом на даний час м. Скадовськ Херсонської області Україна є тимчасово окупованою територією та [PERSON] , у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України був вимушений переїхати з постійного місця проживання в м. Скадовськ Херсонської області до м. Сміла Черкаського району Черкаської області. Зазначені обставини підтверджуються довідкою від 28 травня 2024 року №7104-5003305492 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до якої, [PERSON] зареєстрований в м. Скадовськ Херсонської області, а на даний час\~ фактично проживає в м. Сміла Черкаського району Черкаської області (а.с.9). Відповідно до принципу 20 Керівних принципів з питання про переміщення осіб всередині країни, які були розроблені та прийняті в 1998 році за дорученням Генеральної Асамблеї ООН та Комісії з прав людини, кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб`єктності. Для забезпечення цього права особам, які переміщені всередині країни, відповідні органи влади надають всі документи, які необхідні для поваги і здійснення їхніх законних прав, як-то паспорти, посвідчення особи, свідоцтва про народження і свідоцтва про шлюб. Органи влади сприяють, зокрема, у видачі нових документів або заміні документів, втрачених під час переміщень, без будь-яких необґрунтованих умов, як-то вимога повернення на місце звичайного проживання для отримання цих та інших необхідних документів. Згідно ч.3 та ч.4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. При вирішенні питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), які відповідно до законодавства України мають застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), в яких, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території перебуває під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ необхідно\~\~ розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народження, смерті,\~ шлюбу, невизнання яких може завдати шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що розташовані на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом із іншими доказами в їх сукупності і взаємозв`язку під час розгляду справи по суті. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показами свідків. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Так, відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області 17 травня 2000 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Широке Скадовського району Херсонської області, з [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3).\~ Згідно довідки про смерть №С-00880, яка складена Скадовським районним відділом запису актів цивільного стану Управління РАЦС Херсонської області 25 травня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Широке Скадовського району Херсонської області, померла [INFO] в м. Скадовськ Херсонської області, причина смерті: «Хронічна мозкова недостатність, церебральний атеросклероз, сахарний діабет» (а.с.5). Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявником [PERSON] доведено, що його матір [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Скадовськ Херсонської області, Україна. Приймаючи до уваги, що встановлення факту смерті [PERSON] породжує для заявника юридичні наслідки, а саме: право на спадщину після смерті матері, та враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved