Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати в справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12 травня 2023 року позивачка з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , близько 11 год.29 хв. в с. Баланівка по вул. Зарічній Гайсинського району йшла додому, по краю узбіччя проїжджої частини дороги. Однією рукою вона вела велосипед і в цій же руці тримала мобільний телефон, який забрала у доньки, який був включений нею на відеозапис, так як вона йдучи з нею поруч робила відеозйомки. В цей час на великій швидкості з`явився на проїжджій частині дороги легковий автомобіль, водій якого спрямував його на позивачку та її дочку [PERSON] , і вони ледь встигли відскочити в бік до паркану. Автомобіль виїхав на узбіччя і зупинився біля них. Відповідач [PERSON] , який керував автомобілем, розлючений різко вийшов з нього із нецензурною лайкою накинувся на позивачку, вирвав з її рук із силою мобільний телефон та намагався його розламати, пошкодив його, зігнувши металічний корпус та забрав його собі. Також вирвав з рук позивачки із силою і її другий мобільний телефон, який забрав собі. Обидва мобільні телефони [PERSON] позивачці не повернув. У грубій і розв`язаній манері відповідач розмовляв з позивачкою, висловлювався до неї нецензурно, при цьому курив цигарку і пускав їй в обличчя дим, ображав, принижував і хамив, образливо та зневажливо чіплявся до неї. В цей час малолітня донька позивачки, [PERSON] знаходилась біля неї, і все чула і бачила, вона була дуже налякана протиправними діями [PERSON] , при цьому кричала і плакала, у неї сталось нервове потрясіння. Позивачка сама була також дуже налякана і знервована і намагалась заспокоїти дочку, але їй це не вдавалось, і тоді вона викликала поліцію. 12 травня 2023 року поліцейським СРПП №1 Гайсинського РУП у Вінницькій області Швець О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст. 173 КУпАП, в якому зазначено, що 12.05.2023 р. о 11 год.29 хв. в с. Баланівка по вул. Зарічній гр. [PERSON] образливо чіплявся до гр. [PERSON] , висловлював непристойні слова, вирвав з рук мобільний телефон, чим порушив громадський порядок та спокій громадянки [PERSON] .. Після приїзду поліції один з поліцейських знайшов належні позивачці обидва телефони, які забрав у неї [PERSON] , під парканом її будинку і віддав їх позивачці. Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.06.2023 року позивачку [PERSON] визнано потерпілою і залучено до участі в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 173 КУпАП. Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення №126/1118/23 відносно [PERSON] за ст. 173 КУпАП на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП - закрито. Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2023 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно [PERSON] , закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП- скасовано. Визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 119 гривень. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень. В постанові Вінницького апеляційного суду зазначено, що судом встановлено, що [PERSON] скоїв хуліганство і завдав шкоди здоров`ю [PERSON] . Внаслідок протиправних дій [PERSON] здоров`ю [PERSON] було завдано шкоди, зокрема вона зазнала фізичний біль, коли [PERSON] силою виривав у неї з рук один, а потім другий мобільні телефони, а також вона зазнала і душевні страждання, у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] щодо неї та її малолітньої доньки. Позивачка втратила спокій, сон, оскільки зазнала нервове потрясіння і була довгий час знервована, а також хвилювалась і переживала за здоров`я своєї малолітньої доньки [PERSON] , в якої був нервовий стрес. Позивачка зверталась до лікаря за медичною допомогою, так як зазнала нервове потрясіння і була в стресовому стані, і проходила лікування, що підтверджується медичними довідками, а також зверталась із донькою до лікаря за наданням медичної допомоги її доньці [PERSON] , у якої внаслідок протиправних дій [PERSON] був нервовий зрив, і вона також лікувалась, що підтверджується медичними довідками. Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачка зазнала душевних страждань, втратила душевний спокій, у неї були розлади сну, порушені нормальні життєві зв`язки, через неможливість продовження активного громадського життя, що стало джерелом негативних емоцій і переживань, що вплинуло на реалізацію її намірів та ділові стосунки, вона змушена була особисто, а також із донькою [PERSON] відвідувати лікаря та лікуватись, неодноразово приїздити в Бершадський районний суд і брати участь в судових засіданнях в якості потерпілої, так як правопорушник [PERSON] неодноразово не являвся в судове засідання. Позивачка пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, страху за своє здоров`я та життя, панічними атаками, а також за здоров`я та життя своєї малолітньої доньки [PERSON] .. З урахуванням тривалості та глибини душевних страждань, додаткових зусиль щодо їх усунення, позивачка оцінює завдану їй моральну шкоду в сумі 10 000 грн., що має бути відшкодована відповідачем [PERSON] 26.02.2024 представник відповідача, адвокат Пригуза С.Д., подав відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення щодо позову. Стверджує, що окрім посилання позивачки на рішення суду, яким встановлено факт хуліганства з боку [PERSON] , в позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування спричинення їй моральної шкоди та в чому вона полягає. Звернення позивачки до лікарів не є підтвердження того що саме від дій відповідача у неї сталося нервове потрясіння, оскільки минули три дні після вказаної події. Крім того, подія відбулася на краю села Баланівка, де інших осіб не було, громадський порядок та спокій яких міг би бути порушений. Нецензурною лайкою на адресу [PERSON] відповідач не виражався. Підставою зупинки автомобіля біля [PERSON] було проведення нею відеофіксації даного автомобіля на мобільний телефон, тобто [PERSON] своїми діями сама спровокувала [PERSON] для зупинки автомобіля та з`ясування обставин. Згодом [PERSON] навмисно поширила персональні дані, зокрема автомобіль з державним номерним знаком, в мережі інтернет та інші персональні дані відсносно [PERSON] . Тобто умисних дій направлених на завдання моральної шкоди щодо [PERSON] у відповідача не було. Вважає, що позивачкою не доведено факт заподіяння відповідачем їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, а також не обґрунтовано, з чого позивачка виходила при визначенні розміру заподіяної їй шкоди, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. 07.03.2024 представник позивачки, адвокат Гавриш Л.І., подав відповідь на відзив, в якому виклав свої пояснення та аргументи щодо наведених стороною відповідача заперечень та мотиви їх відхилення, просив позов задовольнити повністю. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Гавриш Л.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Пригуза С.Д., позовні вимоги не визнали, вважають, що позов є необґрунтований та немотивований, а тому просили в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Вінницького апеляційного суду від 12.09.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 119 грн. З вказаної постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 356260 від 12.05.2023, 12.05.2023 о 11 год. 20 хв., в с. Баланівка Гайсинського району Вінницької області по вул. Зарічній, [PERSON] образливо чіплявся до [PERSON] , висловлював непристойні слова, вирвав з рук телефон [PERSON] , чим порушив громадський порядок та спокій громадянки [PERSON] , тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Суд дійшов висновку, що образливі чіпляння у громадському місці з боку [PERSON] на адресу [PERSON] в присутності малолітньої дитини та виривання з її рук телефону, утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Крім того, вище вказаною постановою встановлено, що відповідно до медичних довідок [PERSON] зверталась до лікаря за медичною допомогою після нервового потрясіння викликаного неправомірними діями щодо неї та її дитини, що підтверджує завдання [PERSON] шкоди здоров`ю. З досліджених у судовому засіданні документів: копії медичної довідки лікаря від 16.05.2023, копії медичної довідки лікаря від 16.05.2023 та протоколу індивідуального консультування /діагностичного обстеження психолога КУ "Центру соціальних служб Бершадської міської ради" вбачається, що позивачка [PERSON] зверталася за допомогою до спеціалісті у зв`язку з погіршенням загального самопочуття, панічними атаками, внаслідок перенесеного стресу викликаного неправомірними діями відповідача. Також, відповідно до довідки лікаря від 17.05.2023, позивачка зверталася за допомогою до лікаря зі скаргами на погіршення стану здоров`я своєї малолітньої доньки [PERSON] , у зв`язку з перенесеним стресом, який мав місце 12.05.2023. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди та відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, особі завжди призначається компенсація за порушення прав людини. З роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами) вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При оцінці обґрунтованості вимог позивачки у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування позивачці компенсації за завдану моральну шкоду, оскільки діями відповідача було завдано моральну шкоду, яка полягала у спричиненні [PERSON] душевних страждань, яких вона зазнала в результаті неправомірної протиправної поведінки [PERSON] відносно неї, що встановлено постановою суду. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Твердження сторони відповідача, що факт заподіяння позивачці відповідачем моральних страждань є недоведеним та відсутні докази погіршення матеріального становища та фізичного здоров`я, пригніченого настрою позивачки суд вважає безпідставними, оскільки факт заподіяння такої шкоди є доведеним дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Разом з тим, позивачкою не доведено належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами завдання їй моральної шкоди на суму 10000 гривень. Суд враховує, що стороною позивача не було проведено експертизи з метою визначення розміру завданої позивачеві діями відповідача моральної шкоди. При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення позивача і не повинен призводити до її збагачення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки 5000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] . Щодо судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн. Так, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи наведене та зважаючи на ціну позову, вбачається, що позивачці при зверненні до суду потрібно було сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн., проте як вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №3 від 31.01.2024 було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається зокрема у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Тому переплачена сума судового збору підлягає поверненню, а інші судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial