Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

27 червня 2023 року до суду звернулась позивач із позовом до [PERSON] , у якому просила суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 27 червня 2023 року і до повноліття дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що 07 липня 2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , у Броварському міськрайонному відділу державної реєстраціі актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, про що зроблений актовий запис №484. У шлюбі в них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08 квітня 2020 року. Дитина проживає разом зі позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 26 червня 2023 року. З відповідачем на теперішній час вони перебувають у законному шлюбі, але проживають окремо починаючи з 06 травня 2023 року. Відповідач, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти нарівні 10000,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу). Позивач має власну кав`ярню ?[INFO]?, розташовану за адресою [ADDRESS] та зареєстрований як ФОП [PERSON] . Від продажу напоїв має постійний середній дохід в місяць у розмірі близько 60000 гривень, що підтверджено його річним звітом за 2022 рік. Позивач зазначає, що діяльність ФОП [PERSON] ведеться з порушеннями законодавства, а саме оплату з банківських карт від покупців кав`ярні він приймає на особисту карту КБ ?Приват Банк? № [NUMBER] як фізична особа. Таким чином його дохід від кав`ярні значно перевищує задекларовану в податковій інспекції суму. Користуючись військовим станом в Україні відповідач не сплачує як підприємець єдиний податок та єдиний соціальний внесок, що також впливає на його щомісячний дохід. Також [PERSON] неофіційно працює на посаді бармена в закладі ?[INFO]? якій належить ФОП [PERSON] ЄДРПОУ [NUMBER] , заклад розташований за адресою [ADDRESS] . За одну робочу зміну він отримує 800 грн., кількість змін на місяць (кожні п`ятниця та субота ) - 9 змін, тобто додатковий дохід складає 7200 грн. щомісяця. Додатково він приймає винагороду у вигляді чайових від відвідувачів. Відповідач також неофіційно працює у Приватному підприємстві ?[INFO]? на посаді стажера інструктора по водінню категорія А (мотоцикл). Власником ПП ?[INFO]? є [PERSON] . Відповідач надає учням вказаної автошколи уроки з водіння мотоциклом два рази на тиждень, для чого він пройшов атестацію спеціалістів закладів з підготовки водіїв транспортних засобів. Вартість одного уроку /практичного заняття на мотоциклі згідно офіційних даних отриманих від адміністратора автошколи за номером телефону [NUMBER] вказаної автошколи ?[INFO]?, становить 600 гривень/1 заняття. Два рази на тиждень відповідач проводить уроки з водіння, та з вирахуванням пального отримує винагороду за одне заняття близько 400 гривень. Відповідач має таким чином ще додатковий дохід щомісяця близько 3500 - 4000 гривень щомісяця. На даний час відповідач проживає за адресою реєстрації [ADDRESS] у квартирі, яка належить його матері [PERSON] . Тобто відповідач не несе додаткових витрат по найму житла. Витрачає власний дохід суто на себе та свої потреби. 27 травня 2023 відповідач придбав автомобіль Volkswagen Golf державний номер [NUMBER] . ринкова вартість автомобіля складає близько 158000 гривень. 29 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи на 24 липня 2023 року. 11 липня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 10000,00 грн. та стягнути з нього аліменти на сина у розмірі 3000,00 грн. Посилався на те, що позовні вимоги є надмірно завищеними, а доводи та обгрунтування є такими, що не відповідають дійсності, не підтверджені належними доказами, та не підлягають задоволенню. Зазначає, що ніколи не відмовлявся та не ухилявся від допомоги по утриманню сина, що підтверджується постійними переказами грошей на карту відповідача. Навпаки, умисними діями позивача були створені перешкоди у реалізації ним, своїх батьківських прав по відношенню до сина саме методами шантажу та постійних ультиматумів, позивач перешкоджає його зустрічі з дитиною, чим порушує його право як батька на особисте виховання дитини, та здійснення ним батьківських прав та обов`язків. Так дійсно, він зареєстрований як ФОП [PERSON] від 25.05.2022 року та займається підприємницькою діяльністю у вигляді надання послуг мобільного харчування, а саме кав`ярні ?[INFO]?, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Проте хибні твердження позивача, щодо його середнього доходу в місяць близько 60000 гривень, не відповідають дійсності, а лише являється необгрунтованими здогадками, які спростовуються наступним. До того моменту, коли позивач вирішила, що буде жити окремо, бухгалтерським обліком та веденням звітності займалась вона. Після припинення відносин, він вимушений був знайти бухгалтера, який буде вести облік ФОП. В ході роботи з новим бухгалтером було виявлено помилку в декларації (поданої позивачем за 2022 рік.). Відтак відповідачем, 04.07.2023 року було подано до ГУ ДПС у Київській області Броварської ДПІ (м. Бровари) уточнюючу Податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, в якій зазначено, що загальна сума доходу за звітний (податковий) період становить 40762,60 грн., про по свідчить квитанція № 2 про прийняття пакету документів. Також, відповідач зазначає, що твердження відповідача стосовно ведення ним підприємницької діяльності з порушенням законодавства, а саме оплату з банківських карт від покупців кав`ярні на особисту карту КБ ?Приват Банк? [NUMBER] не відповідає дійсності. Користування вищевказаною картою, здійснюється позивачем виключно у особистих та сімейно-побутових цілях і не має відношення до його підприємницької діяльності. Здебільшого, саме з цієї карти дійснюється переказ коштів на карту відповідача для забезпечення утримання дитини та її належного рівня життя. До початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, відповідач був офіційно працевлаштований на посаді бармена в закладі ?[NUMBER]? (ТОВ ?ФОРТ ЛТД? код ЄДРПОУ 23525584), проте з 31 травня 2022 року, відповідач звільнився з вищезазначеного закладу, про що свідчить Наказ № 8-К від 31.05.2022 року. З того часу по теперішній час, жодного відношення до вищевказаного закладу він не має в контексі трудових відносин, але час від часу перебуває в даному закладі в якості гостя. Отже, твердження позивача, щодо отримання ним доходу від неофіційного працювання в закладі ?[NUMBER]? не підтверджено жодним належним доказом та не відповідає дійсності. Зазначає, що він дійсно мав намір піти працювати до приватного підприємства ?Автомобільна школа ?АВТО СІТІ?, та отримав атестат спеціаліста. Проте, на даному приватоному підприємстві ?Автомобільна школа ?АВТО СІТІ? він не працював та не працює по теперішній час. Відповідачем був придбаний автомобіль марки Volkswagen Golf з державним номерним знаком [NUMBER] . Кошти на автомобіль ним були відкладені з попереднього місця роботи, а саме, при офіційному працевлаштуванні в закладі ?[NUMBER]?, а також за кошти позичені родичами. Звертає увагу суду на те, що купівля ним автомобіля, не є підтвердженням того факту, що він не піклуюсь та не забезпечує належного матеріального становища для сина. 25 липня 2023 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 10000,00 грн щомісячно, починаючи з 27 червня 2023 року і до повноліття дитини та витрати на професійну правничу допомогу. Посилався на те, що відповідач зазначає, що позивачем ?створюються перешкоди у реалізації відповідачем батьківських прав по відношенніо до сина, а саме методами шантажу та постійних ультиматумів позивач перешкоджає його зустрічі з дитиною?. Проте, такі аргументи не відповідають фактичним обставинам, а відповідач не надає жодних доказів на підтвердження своїх слів. Спільний син сторін відвідує дитячий садочок, з якого його може забирати і інколи забирає батько. Звертає увагу що позивач не каже батьку бачитися із сином при ній, вони гуляють, проводять час удвох. А тому жодних заборон на спілкування та проведення спільного часу зі сторони позивача немає і бути не може. Мати переконана, що дитині треба спілкування з батьком і тільки сприяє цьому У той же час, якби дійсно були якісь заборони, то чому відповідач не звернувся в орган опіки та піклування із відповідною заявою? Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та має свою власну кав`ярню ?[INFO]?, розташовану в самому центрі Броварів, за адресою: [ADDRESS] . Для початку, варто зазначити, що позивач ніколи не подавала податкові декларації чи будь-яку звітність за відповідача, як і не займалася податковим, бухгалтерським обліком. У позивача немає відповідної економічної освіти бухгалтера, вона не розбирається та ніколи не працювала у цій сфері. Тому ствердження у відзиві, що позивач, як дружина займалася податковим та бухгалтерським обліком діяльності [PERSON] для позивача були несподіванкою. Наскільки відомо позивачу, у її чоловіка ніколи не було бухгалтера, всі декларації він подавав сам через електронний сервіс. А подання уточнюючої податкової декларації ніщо інше як приховання дійсних доходів перед судом. Крім того уточнююча декларація подана вже після звернення позивачем до суду з позовом про стягнення аліментів та отримання цього позову відповідачем. Відтак, такі дії відповідача можна розцінювати як намагання ввести суд та сторін процесу в оману для уникнення ухвалення справедливого рішення. Позивач провела розрахунок та зазначила, що з червня 2022 року по 31.12.2022 року, як зазначає відповідач, його дохід від ведення підприємницької діяльності 40762,00 грн. Відповідно місячний дохід 40762 / 7 місяців = 5823 грн. При цьому щомісячно сплачується: -Орендна плата торгового місця за договором оренди торгового місця. №88 від 01.06.2022 року у розмірі 2000,00 грн. за червень та у розмірі 3000 грн. кожен наступний місяць (плюс комунальні платежі, які становлять менше 2000 грн на місяць лише за електропостачання). -Орендна плата за обладнання за договором оренди обладнання №А02022 від 10 червня 2022 року у розмірі 1500 грн. щомісячно. -Плата за сигналізацію за договором № 01-420357-0 від 03 червня 2022 року у розмірі 400 грн. щомісячно. Також у кав`ярні працює двоє найманих працівників, які не працевлаштовані офіційно, розмір денної винагороди яких становить 400 грн., але оскільки жодних документів на підтвердження надати позивач не може, то не буде враховано ці витрати. А ще відповідач несе щоденно витрати на закупівлю продуктів для кав`ярні. В результаті місячний дохід від кав`ярні становить (5823 грн. - 3000 грн. - 1500 грн. -400 грн.) = 923 грн. У той же час, дійсний дохід за 2022 рік становив понад 400 тисяч грн. В цю суму включено лише готівкові платежі. Оскільки терміналу у кав`ярні не було, безготівково можна було сплатити лише на особисту картку відповідача. В той же час, за 2022 рік працівники кав`ярні всю готівку вписували в додаток Sky service, з якого чітко видно, що дохід кав`ярні склав 446129,6 грн за 2022 рік (включаючи готівкові 400240,80 грн. та безготівкові 45889 грн). Відповідач у відзиві зазначає нібито працював у ?[NUMBER]? на посаді бармена раніше, проте це не відповідає дійсності. Єдина правда лише у тому, що раніше він працював офіційно, а зараз не працевлаштований. Дана інформація підтверджується фотографіями та відео, які є на сторінці даного закладу в соціальних мережах. Так само відповідач працює у ПП ?Автомобільна школа? на посаді інструктора по водінню, що підтверджується фотографіями із соцмереж. Жодних доказів відповідачем надано не було на підтвердження факту позики коштів на купівлю автомобіля. Відтак, є підстави вважати, що відповідач купив авто за власні кошти, а саме після продажу мотоциклу. Зазначає, що купівля автомобіля та його утримання щомісячне є доказом належного матеріального забезпечення відповідача. Крім того, відповідач надає суду квитанції про сплату аліментів на сина, але ж загальний офіційний дохід, як зазначає відповідач, складає 923 грн., при цьому він може купити автомобіль, ремонтувати його, купувати бензин. Відтак позивач вважає, що наявні докази отримання доходу відповідачем неофіційно у значному розмірі. Таким чином, у позовній заяві цілком обгрунтовано зазначено розмір аліментів на дитину саме 10000 грн. щомісячно. Розмір витрат позивача на дитину значно перевищує цю суму, в той же час батько спільного сина сторін має фінансову змогу сплачувати такий розмір аліментів. Більше того, є обґрунтовані підстави вважати, що цей розмір аліментів не спричинить зайвих обтяжень для відповідача. 26 липня 2023 року відповідач подав до суду пояснення, в яких зазначає, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина, адже вважає це своїм батьківським обов`язком. Вважає, що щомісячна сума аліментів у розмірі 4000 грн. є більш ніж достатньою для забезпечення дитини його віку. Таку суму він готовий сплачувати щомісячно, в той же час він продовжить дбати про сина, купувати необхідні для нього речі, предмети його побуту, іграшки. 26 вересня 2023 року позивач подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог про стягненнгя аліментів, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі - 20000,00 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 27 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати на її користь у сумі - 3072,00 грн. Позивач [PERSON] стверджує, що у зв`язку із збільшенням витрат на утримання дитини через постійне зростання цін на послуги навчальних закладів, зростанням цін на продукти харчування, одяг та комунальні послуги, позивачу на даний час важко самостійно покривати всі витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Також, відповідач [PERSON] коштів на утримання дитини не надає, не бере участі у витратах на матеріальне забезпечення дитини (окрім сум, які відповідач надіслав разово дізнавшись про подання позову про аліменти). В свою чергу відповідач [PERSON] веде забезпечений спосіб життя та приховує свої доходи. Вважає, що відповідач [PERSON] , вводить суд в оману щодо розміру та джерел власних доходів, чим порушив вимоги п.п.2, 5 ч.2 ст.43 ЦПК України, і така недобросовісна процесуальна поведінка відповідача, посуті є - прямою перешкодою у повному, всебічному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. 27 травня 2023 відповідач придбав транспортний засіб марки Volkswagen Golf державний номерний знак [NUMBER] , ринкова вартість автомобіля складає понад 200000 гривень. Відповідач має власний бізнес, кав`ярню під назвою ? [INFO] ?, розташовану за адресою; [ADDRESS] та зареєстрований як ФОП [PERSON] . Від ведення даного бізнесу відповідач має постійний середній дохід в місяць у розмірі понад 100000 грн. Також, відповідач неофіційно працює на посаді бармена в закладі ?[NUMBER]?, за адресою: [ADDRESS] . Тобто, додатковий дохід у даному закладі може складати понад 10000 грн. щомісяця. Також, відповідач додатково отримує винагороду у вигляді ?чайових? від відвідувачів. Також, відповідач неофіційно працює в приватному підприємстві ?[INFO]? на посаді стажера інструктора по водінню категорія А (мотоцикли). Відповідач надає учням вказаної автошколи уроки з водіння мотоциклом декілька разів на тиждень, для чого він пройшов атестацію спеціалістів закладів з підготовки водіїв транспортних засобів, має атестат інструктора. Вартість одного уроку /практичного заняття на мотоциклі згідно офіційних даних отриманих від адміністратора автошколи (за номером телефону [NUMBER] ) вказаної автошколи ?[INFO] становить 600 гривень -1 заняття. Таким чином, відповідач має додатковий дохід щомісяця понад 6000 гривень щомісяця. Доказами того, що відповідач [PERSON] працює в даній автошколі на посаді інструктора з водіння є - фото з соціальних мереж автошколи ?[INFO] а також на сторінках соціальних мереж закладу. Також, з урахуванням доказів наданих суду, а також, доказів, які будуть забезпечені судом (у спосіб їх витребування та допиту свідків), які підтвердять обґрунтованість заявленого розміру позовних вимог, підтвердять отримання відповідачем доходів понад 100 000 грн. на місяць, тому позивач вважає, що аліменти в інтересах дитини слід визначити у сумі 20000 грн. на місяць, яка буде достатньою для належного матеріального утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] стверджує, що відповідач є працездатною та здоровою особою, яка не має на утриманні інших осіб, і аліменти в розмірі 20000 грн. на місяць, не завдадуть йому жодної шкоди та не поставлять його у скрутне матеріальне становище, оскільки згідно доказів наявних в матеріалах справи, для нього це незначна сума (до рівня його доходу становить п`яту частину - менше 20%). Позивач [PERSON] відповідально заявляє, що всі грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] будуть витрачатися виключно в його інтересах. Отже, позивач вважає, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на матеріальне забезпечення дитини у розмірі навіть більше ніж 20000, 00 гривень на місяць, але свідомо та протиправно не виконує належним чином та в повному обсязі батьківського обов`язку по утриманню дитини. Позивач вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір стягнення аліментів з відповідача у сумі 20000,00 гривень на місяць, є на даний час достатнім та необхідним, та позивач враховує: витрати на харчування, витрати на ліки та медичний догляд, витрати на одяг та розвиток (книжки і т.п.), витрати на оплату навчальних закладів, гуртків, витрати на відпочинок, витрати та культурний, духовний та фізичний розвиток і т.п. Тому позивач вважає справедливим та розумним для забезпечення прав дитини, з урахуванням доходів відповідача понад 100000 грн. на місяць, визначити аліменти у сумі 20000 грн. на місяць, які будуть власністю дитини. 11 жовтня 2023 року відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, для забезпечення функціонування кав`ярні, він витрачає кошти на витратні матеріали, а саме кава, чай, сиропи, стакани, обладнання (льодогенератор), крім цього відповідач сплачує компенсацію за спожиту електроенергію у кав`ярні, здійснює оплату оренди. Крім цього відповідач має кредитне зобов`язання за договором кредиту № S 12.33938.010100007 від 19.04.2023 року. Строк зобов`язання за кредитним договором 19.04.2024 р., загальна вартість кредиту 5812, 59 грн. Щодо мотоцикла, який [PERSON] придбав у травні 2023 року, зазначає, що вартість такого мотоцикла становить 5 000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу 3243/2023/3824998, що спростовує факт високого прибутку відповідача. 20 листопада 2023 року представник відповідача подав до суду додакові пояснення, в яки зазначає, що 11 жовтня 2023 року подано додаткові пояснення разом із доказами на підтвердження витрат відповідача. Надає суду розрахунок витрат: Витрати на господарську діяльність: 404,00+344,00+375,02+239,14+4299,00+1875,00+1875,00+770,00+770+1875,00+385,00+187 5,00+1124,00+391,00+1001,50+737,00+695,00+693,00+340,00+536,00+492,00+882,00 +347,00+1368,00+758,00+428+831+1875,00+1252,00+1605,00+2209,10+2041,30+3000,00 +3000,00+76,30+347,00+129,00+500+126,00+430+166,00+100+392,83+642,70+364,50+366,00 +375,00+100+370,00+67,00+446,00+256,10+205,00+350,45+44,00+357,00+34,00+48,00+ 11 3.00 +170,00+36.90+34,00+125,00+230,00+366,00+95,00+504,00+80,00+599.96+90,00+175,00 +274,00+87,40+460,00+21,00+489,00+289,00+446,00+270,00+99,00+405,00+114,00+434,00 +99,80+347,00+34,00+500,43+151,50+119,50+499,60+212,00+279,00+190,00+261,50+122, 43+249,10+363,50+198,20+97,80+31,30+20,00+31,30+291,20+40,50+63,50+157,20+205,50+5 6,70+64,95+122,37+34,70+18,10+39,90+293,32+74,04+155,40+34,50+47,50+34,50+103,60+3 4,70+12,60+49,20+64+34,50+34,70+47,80+166,60+34,50+362,70+51+279+69+415+686,50+35 -25,50+335,50+64,00+86,30+14+297,50+409+143,99+362,50+362,50+490+182+71+431,50+9 1.80+349,50+70+452+64+541+72+416+334,80+70+167+101,23+70+70+34,50+101,50+260,60 +69,00+134,50+158+144,50+36,50+59,66+695,29+399,97+67,20+375,50+ 72+77+396+ 188,82+ 83,40 +73+18+103,50+450+34,70+269, 51+446+34,50 +674+98,50 = 72 714, 71 грн. 26.10.2023 року подано клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 430,00+550,00+599, 90+54,00+34,00+500, 00+500,00+34,00+44,00+398,00+199,00+696, 70+458, 00+6199, 00+59, 50+1850, 00+2019, 60+2 700,00+1603, 00+1910 = 20838, 70 грн. Крім цього надано суду квитанцію на підтвердження погашення кредиту на суму 1142, 00 грн. від 05.10.2023 року. 06 листопада 2023 року подано клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 574, 00 +313,00+800, 00 грн.+1405, 00+34,00+34,00+441,51+375, 00+34,00+77+394,00 грн.+446,00 грн.+600, 00 +520, 00+13280, 00 = 19327,51 грн. В цей період відповідач також ніс витрати на придбання харчових продуктів для сина, а саме на суму 2050, 66 грн. 06 листопада також подано клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 599,90+ 500,00+ 82,00+ 379,00+ 34,00 +34,00+20,00+40,00+20,00+40,00+20,00+665,00+ 1850,00 = 4 283,90 грн. 09 листопада 2023 року подано клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 112,00+ 35,00+198,00 +44,00 +445,00 +149, 00+40,00+3000, 00+3000,00+1850, 00 = 8 873 грн. Крім цього відповідач надає суду нові докази на підтвердження нових витрат на господарську діяльність, а саме: 87,00+34,00+599,90 +40,00+43,00+ 72,00+64,62 +52,00+ 83,00 +365,00+181,00+436,00+ 681,00 + 496,00 +40,00=3 274, 52 грн. За період листопад 2022 року по листопад 2023 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 129 311, 64 грн. Крім цього відповідач регулярно сплачує аліменти в розмірі 3 000 грн. 00 коп. та додаткові витрати на сина на рахунок позивача. 06 грудня 2023 року представник відповідача додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок витрат відповідача на господарську діяльність, нові докази на підтвердження нових витрат на господарську діяльність, а саме: 740,00+ 841,00 +370,00 +339,00+ 50,00 +410,50 +40,00+40,00+500,00+385,50+500,00+ -300,00 +59,00+233,00 +389,50 +50,00 +40,00+ 378,00=5 665,50 грн. 893,00+264,00+44,00+70,00+266,00+72,00+60,00+452,00+40,00+40,00+686,00+429,57+599,90+131,00+149,00=4 196,47 грн. За період листопад 2023 року по 01 грудня 2023 року відповідач поніс витрати за господарську діяльність в розмірі 9 861,97 грн. 19 грудня 2023 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 284,00+46,00+167,80+1110,00+1623,00=3230,80 грн. За період 28 листопада 2023 року по 18 грудня 2023 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 3 230,87 грн. 19 грудня 2023 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 218,50+262,00+500,00+299,70+399,60+40,00+40,00+222,00+414,90+429,00+3065,80+ 2435,95+3000,00+367,20+3036,23+420,00+370,00+567,00+740,00+3231,40=20059,37 грн. За період 01 грудня 2023 року по 14 грудня 2023 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 20 059,37 грн. 29 грудня 2023 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 499,78+60,00+45,10+599,64+1579,52+203,00+48,62+140,00+440,00+360,00+599,64+ 1 480,00 =6 055,30 грн. За період 19 грудня 2023 року по 27 грудня 2023 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 6 055,30 грн. 11 січня 2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 300,00+416,50+499,80+40,00+223,00+179,40+717,00+60,00+47,00=2 482,70 грн. За період 29 грудня 2023 року по 07 січня 2024 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 2 482,70 грн. 24 січня 2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 533,00+40,00+40,00+499,90+458,50+39,50+351,00+139,00+29,00+200,00+102,00+650,00+40,00+299,90+5,00+3282,50+535,00+299,90+131,00+140,00+300,00+300,00+299,95=8715,15 грн. За період 31 грудня 2023 року по 23 січня 2024 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 8 715,15 грн. 07 лютого 2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 740,00+1016,00+25,00+399,89+568,30+170,00+399,89+462,00+454,00+373,00+40,00+ 234,00+59,00+658,50+430,00+179,00+144,00+99,00+115,00+60,00+40,00+40,00+40,00+411,50 =7 158,08 грн. За період 24 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 7 158,08 грн. 27 лютого 2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 1035,00+145,00+170,00+42,00+299,80+249,90+299,80+145,00+40,00+40,00+40.00+20,00+ 1014,00+172,00+30,00+370,00+225,92+158,00+49,00+299,90+1110,00+770,00+600,00+244,00+248,00+72,00+291,80 = 8 163,12 грн. За період 05 лютого 2024 року по 18 лютого 2024 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 8 163,12 грн. 01 березня 2024 року до суду надійшли пояснення представника позивача, в яких вона зазначає, що позивачем підтверджено значні витрати відповідача та відповідно доходи в місяць понад 100000 грн., тому позивач вважає, що аліменти в інтересах дитини слід визначити у сумі 20000 грн. на місяць, яка буде достатньою для належного матеріального утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Також, відповідач є працездатною та здоровою особою, яка не має на утриманні інших осіб, і аліменти в розмірі 20000 грн. на місяць, не завдадуть йому жодної шкоди та не поставлять його у скрутне матеріальне становище, оскільки згідно доказів наявних в матеріалах справи, для нього це незначна сума (до рівня його витрат та доходу становить менше за п`яту частину доходів - менше 20%). Вважає, що доказами доведено, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на матеріальне забезпечення дитини у розмірі навіть більше ніж 20000,00 гривень на місяць, але свідомо та протиправно не виконує належним чином та в повному обсязі батьківського обов`язку по утриманню дитини відповідно до власного забезпеченого способу життя. 07 березня 2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 303,72+94,80+154,50+200,00+145,00+933,50+299,98+299,90+349,80+40,00+20,00+20,00+26,48+935,00+478,39+384,00+150,00+795,00+300,00+420,00+190,00+162,00+1703,00+ 3000,00+1500,00 = 12905,07 грн. За період 19 лютого 2024 року по 04 березня 2024 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 12 905,07 грн. 19 березня 2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 414,00+72,00+72,00+295,00+464,00+365,00+146,50+30,00+72,00+72,00+485,00+810,00 =3 297,50 грн. За період 03 березня 2024 року по 14 березня 2024 року відповідач поніс витрати за господарську діяльність в розмірі 3 297,50 грн. 21 березня 2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначає розрахунок нових витрат відповідача на господарську діяльність, а саме: 367,20+1562,00+1420,00+3000,00=6 349,20 грн. За період 13 березня 2024 року по 18 березня 2024 року відповідач поніс витрати на господарську діяльність в розмірі 6349,20 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, позивач допитана як свідок надала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив та заяві про збільшення розміру позовних вимог. В судовому засіданні позивач пояснила, що приблизно на місяць вона несе на дитину такі витрати: за перебування у садочку вона щомісяця сплачує 800-900 грн., плюс додаткові витрати в садочок щомісяця приблизно 300 грн. на канцелярське приладдя тощо, одяг 3000 грн., харчування 200-300 грн. в день, іграшки 1000-1500 грн., зайняття футболом 1700 грн., на лікування раз на місяць вона витрачає 1000-1500 грн. + вітаміни 500 грн. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3000 грн., пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві, поясненнях. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 07 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 484, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Києві), актовий запис № 308, серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] зареєстрований як ФОП [PERSON] від 25.05.2022 року та займається підприємницькою діяльністю у вигляді надання послуг мобільного харчування, а саме кав`ярні ?[INFO]?, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 04.07.2023 року подано до ГУ ДПС у Київській області Броварської ДПІ (м. Бровари) уточнюючу Податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, в якій зазначено, що загальна сума доходу за звітний (податковий) період становить 40762,60 грн., про по свідчить квитанція № 2 про прийняття пакету документів. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач був офіційно працевлаштований на посаді бармена в закладі ?[NUMBER]? (ТОВ ?ФОРТ ЛТД? код ЄДРПОУ 23525584), проте з 31 травня 2022 року, звільнений з вищезазначеного закладу, про що свідчить Наказ № 8-К від 31.05.2022 року. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, позивач [PERSON] посилається на те, що добровільної згоди з приводу матеріального утримання неповнолітнього сина між ними не досягнуто, а сплата відповідачем щомісяця 3000-4000 грн. на дитину є не достатніми. Позивач вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому, відповідач є здоровим та працездатним, отримує великий дохід, інших утриманців немає, має нерухоме майно на праві власності, також має транспортний засіб. При таких обставинах, позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначеному нею розмірі - в твердій грошовій сумі в розмірі 20000 грн. щомісячно. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає, розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет" установлено з 01 січня 2023 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років - 2272 гривні. Відповідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет" установлено з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років - 2563 гривні. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1. ст. 184 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатним, відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів. При цьому, суд зважає, що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. Судом встановлено, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] , що підтверджується наданими суду копіями квитанцій, з яких вбачається перерахування коштів позивачу, про що вона і не заперечувала. Суд також у судовому засіданні зясував у позивача розмір понесених нею витрат на утримання сина, хоча вони в повній мірі позивачем належними та допустимими доказами не підтвердженні в розмірі близько 10000-12000 грн. щомісяця. Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітнього сина сторін, з врахуванням: віку дитини, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинок, а відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 20000,00 грн. щомісячно, є завищеним. З огляду на зазначене, приймаючи до уваги розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дитини. Визначаючи вказаний вище розмір аліментів в твердій грошовій сумі, суд враховує також ту обставину, що відповідач працює та отримує дохід, що підтверджується даними наданих суду письмовими доказами, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що лежить на обох батьках. Судом також враховується відсутність будь-яких доказів та обґрунтування позовних вимог позивачем з приводу необхідності стягнення аліментів в сумі 20000,00 грн., зокрема жодного розрахунку витрат позивача на утримання дитини в розмірі, про який зазначає позивач суду не надано протягом всього часу розгляду справи. Зважає також суд і на відсутність аргументів та доказів необхідності стягувати аліменти з відповідача саме в розмірі 20000,00 грн. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд вважає на необхідне зазначити наступне. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні неповнолітніх дітей є важливою. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Крім того, позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на лікування або навчання дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Із матеріалів справи також вбачається, що між [PERSON] та адвокатом Ніколюк О.Л. укладений договір про надання професійної правничої/правової допомоги № 20/09/2023-25 від 04.09.2023 року, згідно якого вартість правничих/правових послуг за судове/процесуальне представництво, виготовлення процесуальних документів, узгоджена сторонами в сумі 3000,00 гривень за 1 годину фактично витраченого часу адвокатом, що підтверджується витягом з даного договору, долученого до матеріалів справи. Згідно акту приймання-передачі наданих правничих/правових послуг від 07 червня 2024 року, клієнт ( [PERSON] ) підтверджує, що наведений у п.3 Акту перелік замовленої адвокату професійної правничої/правової послуги/допомоги, замовлені ним особисто, що виконані та/або будуть виконані адвокатом, а саме: Виготовлення заяви про збільшення розміру позовних вимог від 26.09.2023 р. - 4 год.; Виготовлення клопотання про приєднання доказів від 26.09.2023 р. - 0,5 год.; Виготовлення заяви про забезпечення судом доказів у спосіб їх витребування від 26.09.2023 р. - 3 год.; Виготовлення заяви про забезпечення судом доказів у спосіб допиту свідків від 26.09.2023 р. - 2 год.; Процесуальна участь представника в судовому засіданні 02.10.2023 р. - 2 год.; Процесуальна участь представника в судовому засіданні 13.11.2023 р. - 1 год.; Виготовлення заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення судового рішення від 18.12.2023 р. - 1 год.; Процесуальна участь представника в судовому засіданні 19.12.2023 р. - 2,5 год.; Процесуальна участь представника в судовому засіданні 09.02.2024 р. - 1 год.; Виготовлення пояснення представника позивача від 01.03.2024 р. - 3 год.; Процесуальна участь представника в судовому засіданні 01.03.2024 р. - 3,5 год.; Виготовлення додаткових пояснень представника позивача від 19.03.2024 р. - 2 год. Процесуальна участь представника в судовому засіданні 19.03.2024 р. - 3 год.; Процесуальна участь представника в судовому засіданні 10.04.2024 р. - 1 год.; Процесуальна участь представника в судовому засіданні 07.06.2023 р. - 1 год. Всього адвокатом затрачено часу для надання правничої правової допомоги - 30,5 год. 30,5 год. х 3000,00 грн. (за 1 год. роботи) = 91500,00 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №01/24 від 07 червня 2024 року, позивач [PERSON] оплатила послуги адвоката в сумі 91500,00 грн. Відповідно ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті впорядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Таким чином, враховуючи вищенаведене, надані докази та вищезазначені вимоги, обсяг наданої правової допомоги предстаником позивача, складність та тривалість розгляду справи, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, а тому стягує із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 47750 грн. 00 коп. Також відповідно ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір 1211 грн. 20 коп. та на користь позивача, сплачений нею судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial