Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24 лютого 2022 року в Україні оголошено воєнний стан, зваживши всі обставини, сторонами було прийнято рішення, що дітям буде спокійніше перебувати за межами країни аби емоційний та психологічний стан останніх був стабільним. Таким чином, 13 березня 2022 року діти разом зі своєю матір`ю [PERSON] виїхали до Німеччини. Починаючи з квітня 2022 року позивач [PERSON] все частіше почав дізнаватися від старшого сина, що [PERSON] часто залишає дітей вдома самих, перестала приділяти їм увагу, не організувала освітній процес старшого сина, не займається розвитком молодшого, почала бути відсутньою на протязі 24 годин на добу. Оскільки спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 05 грудня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Станом на день подачі позову до суду, позивач [PERSON] разом із двома дітьми сторін проживають за адресою: [ADDRESS] . При цьому, з повідомлень [PERSON] відомо, що остання перебуває у Німеччині. З 29 липня 2022 року діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] та знаходяться на його утриманні. Позивач [PERSON] також зазначив, що дуже любить своїх обох синів і спроможний забезпечити їх усім необхідним, офіційно працевлаштований, має нормований робочий день, місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи та не веде аморальний спосіб життя. Від народження дітей, позивач постійно слідкує за станом їх здоров`я, розвитком, з обома дітьми має психологічний контакт, прив`язаність один до одного та гарні стосунки. На підставі викладеного, позивач за первісним позовом [PERSON] просив суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за місцем його проживанням (а.с.1-6 т.1). Не погодившись із первісним позовом відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з дня народження [PERSON] та [PERSON] і до початку воєнного стану в Україні, діти проживали та були зареєстровані разом з матір`ю. У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, 14 березня 2022 року [PERSON] , з дозволу [PERSON] , разом з дітьми виїхала до Німеччини, де стала на облік та почала влаштовувати своє життя та життя дітей згідно з вимогами німецького законодавства. Діти сторін приїхали на територію України наприкінці липня 2022 року щоб побачитися з батьком, а [PERSON] приїхала в серпні 2022 року. Обговорюючи питання про повернення в Німеччину старший син [PERSON] повідомив батькам, що в Німеччину не поїде, а залишиться зі своїм батьком, бо Німеччина йому не подобається і в нього немає там друзів. Бажанню сина [PERSON] не перешкоджала і разом з [PERSON] було вирішено, що до Німеччини повертається [PERSON] та молодший син [PERSON] . Утім, 14 вересня 2022 року [PERSON] пішов на прогулянку з дітьми і більше додому з ними не повернувся, а в телефонному режимі повідомив, що діти до [PERSON] більше не повернуться. Таким чином, [PERSON] всупереч волі дворічної дитини, яка знаходилась на грудному вигодовуванні розлучив матір з дитиною. Тобто, вважає, що [PERSON] діє всупереч інтересів молодшого сина та нашкодив його психічному здоров`ю, а саме насильно позбавив матері. Так, з огляду на те, що старший 15-річний син [PERSON] висловив бажання проживати разом з батьком, то даний позов є захистом прав та інтересів молодшого сина [PERSON] , який за згодою батька проживав разом з матір`ю з дня його народження і до [INFO] . На підставі викладеного, [PERSON] вважає, що найкращим інтересам малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , буде відповідати визначення його місця проживання разом з матір`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , а також є необхідність у зобов`язанні [PERSON] передати малолітнього сина [PERSON] для постійного проживання з матір`ю [PERSON] , у зв`язку з чим просила суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні первісного позову (а.с.135-142 т.1). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2022 року дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Авраменко А.М. (а.с.38 т.1). Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також зобов`язано Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради надати Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська висновок щодо доцільності (недоцільності) визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , [INFO] (а.с.41 т.1). Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року витребувано з Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію про перетин державного кордону України громадянами України [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), неповнолітнім [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), малолітнім [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 13 березня 2020 року), за період з 01 січня 2021 року по теперішній час (а.с.87,88 т.1). Ухвалою суду від 02 січня 2023 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Управління-служба у справах дітей, про визначення місця проживання дитини залишено без руху (а.с.184 т.1). Ухвалою суду від 18 січня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Мальцевої Ілони Миколаївни про відвід головуючого - судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменка А.М. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - управління-служба у справах дітей Аумр-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради, орган опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей (а.с.192 т.1). Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Мальцевої Ілони Миколаївни про відвід головуючого - судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменка А.М.; заявлено самовідвід у розгляді цивільної справи №199/7566/22 (провадження №2/199/528/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради, орган опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей; матеріали цивільної справи №199/7566/22 (провадження №2/199/528/23) передано до канцелярії Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог ст. 33 ЦПК України (а.с.224,225-226,227 т.1). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2023 року цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. (а.с.1 т.2). Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року цивільну справу прийнято до провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.2 т.2). Ухвалою суду від 30 березня 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей з батьком, зустрічну позовну заяву заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, об`єднавши їх в одне провадження та доручено Органу опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в судове засідання надати письмовий висновок щодо розв`язання спору за зустрічним позовом (а.с.50 т.2). Ухвалою суду від 08 червня 2023 року витребувано з КП «Жилсервіс 5» ДМР інформацію за ким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.75 т.2). Ухвалою суду від 08 червня 2023 року клопотання адвоката Мальцевої І.М. представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] задоволено частково, призначено у справі судово-психологічну експертизу (а.с.76,77-79 т.2). Ухвалою суду від 14 червня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.88 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2023 року витребувано з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу №199/7566/22 (а.с.103-104 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року (а.с.106-107 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року закінчено дії по підготовці справи до апеляційного розгляду та призначено справу до апеляційного розгляду (а.с.108 т.2). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року залишено без змін (а.с.158,159-161 т.2). Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року задоволено заяву адвоката Мальцевої І.М. представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про забезпечення позову; забезпечено позов шляхом щоденного спілкування матері [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Тelegram» та/або програм «Zoom», «Skype» протягом 30 хвилин з 19.00 години (за Київським часом) (а.с.188-189 т.2). Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року зупинено провадження по цивільній справі №199/7566/22 у зв`язку із витребуванням цивільної справи апеляційним судом (а.с.192 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року призначено до розгляду заяву представника [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення (а.с.201 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у задоволенні заяви представника [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення відмовлено (а.с.208,209-211 т.2). Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року провадження по цивільній справі №199/7566/22 поновлено (а.с.215 т.2). Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року витребувано з Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію про перетин державного кордону України громадянкою України [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 27 лютого 2023 року по теперішній час (а.с.44а,46а т.3). Ухвалою суду від 28 березня 2024 року прийнято відмову позивача [PERSON] від його позову до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, в частині позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. Провадження по цивільній справі №199/7566/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, в частині позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком закрито. 04 червня 2024 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Зокрема, позивач зазначив, що з 29 липня 2022 року діти проживають з ним, при цьому періодично спілкуються з матір`ю. [PERSON] проживає у Німеччині, де має малолітню доньку від іншого чоловіка. Також повідомив, що малолітній син [PERSON] хоче проживати разом з батьком та старшим братом. Дітей забезпечує всіма необхідними умовами для комфортного проживання. Просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] за місцем проживання останнього. Представник позивача адвокат Біжко Ю.О. підтримала первісний позов з підстав викладених у ньому, просила задовольнити в повному обсязі. Також зазначила, що зустрічний позов [PERSON] є необґрунтованим, а тому просила відмовити у його задоволенні. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що з початком повномасштабної війни в Україні разом з дітьми виїхала в Німеччину. Понад чотири місяці вона займалась влаштуванням свого життя та дітей в іншій країні, при цьому зазначила, що старшому сину [PERSON] не подобалось проживати в Німеччині. Також повідомила, що перебуває у декретній відпустці, оскільки має малолітню доньку. Офіційно не працевлаштована, утім, отримує соціальні виплати та має всі необхідні умови для комфортного проживання малолітнього сина разом з нею. Оскільки малолітній син [PERSON] потребує материнської уваги та догляду, просила визначити місце його проживання разом з матір`ю та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Представник відповідача адвокат Мальцева І.М. проти первісного позову заперечувала та просила суд задовольнити зустрічні позовні вимоги, з підстав викладених у зустрічному позові. Просила суд врахувати, що малолітня дитина потребує материнської уваги та турботи, а тому повинна проживати з матір`ю (а.с.95-103 т.1). Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні просила вирішити справу у найкращих інтересах малолітньої дитини, підтримала висновок органу опіки та піклування, в якому комісія дійшла висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] (а.с.61-64 т.2). Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 цієї Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Однією із загальних засад регулювання сімейних відносин є рівність прав та обов`язків жінки і чоловіка (частина шоста статті 7 СК України). Це принципове положення конкретизовано у статті 141 СК України щодо жінки та чоловіка як матері та батька дитини. Виходячи зі змісту частини другої статті 141 СК України, та обставина, що шлюб між батьками розірвано або один з них проживає окремо від дитини, не впливає на обсяг батьківських прав та обов`язків. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Зазначена норма Закону кореспондується з нормою ст.160 СК України, відповідно до норм якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Декларація прав дитини від 20.11.1959 містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір`ю лише у винятковій ситуації. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» викладена позиція про те, що дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Як роз`яснив у пункті 18 Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України ). Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року по 05 грудня 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року (а.с. 16, 147 т.1). Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.17,18 т.1). Судом також встановлено, що сину сторін по справі - [PERSON] на час розгляду справи 4 роки, його батьки проживають окремо і не можуть дійти згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. Положеннями частини першої, другої статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з частиною четвертою статті 119, статті 158 СК України органи опіки та піклування обов`язково беруть участь у розгляді справи про місце проживання дитини, а також можуть визначити способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини п`ята, шоста статті 119 СК України). Згідно висновків органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №4/5-25 від 18.01.2023 та №4/5-230 від 25.04.2023 рекомендовано визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , що забезпечить повноцінний фізичний та духовний розвиток дитини, сприятиме найкращому забезпеченню її інтересів (а.с.193-197 т.1, а.с. 61-64 т.2). При вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України). Відповідно до висновків судової психологічної експертизи №3902-23 від 29 січня 2024 року, проведеною Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , з урахуванням його вікових особливостей, емоційної сфери (вікової нерозвиненості вищих почуттів), індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку, умов мікросоціального середовища неспроможний надавати самостійну, усвідомлену оцінку кожного з батьків до нього, що унеможливлює встановлення прихильності до когось з батьків; не виявляється можливим визначити до кого з батьків - матері [PERSON] чи батька [PERSON] більш прихильна дитина [PERSON] , [INFO] ; не виявляється можливим визначити з ким (з батьком чи матір`ю) дитина бажає проживати (а.с.227-238 т.2). Судом також встановлено та визнається сторонами, що з 29 липня 2022 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] та старшим братом [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 29.09.2022 та до досягнення дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повноліття (а.с.11-14, 15-21 т.3). З 22 січня 2024 року [PERSON] , [INFO] , відвідує групу молодшого віку №7 «Ромашка» Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №334 Дніпровської міської ради, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.28 т.3). Суд зазначає, що позивач [PERSON] характеризується позитивно як за місцем проживання, так і за місцем роботи (а.с.21,22,24 т.1). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] характеризуючих даних не надала. Водночас, жодних обставин, які б вказували, що хтось із батьків в силу суб`єктивних чи об`єктивних причин не здатен виконувати покладені на них законом обов`язки щодо виховання, утримання та розвитку спільної дитини, судом не встановлено. Суд не приймає до уваги твердження адвоката Мальцевої І.М. представника відповідача за первісним позовом [PERSON] про вчинення домашнього насильства у відношенні останньої з боку [PERSON] та їх старшого сина [PERSON] , оскільки рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2023 відмовлено у видачі обмежувального припису. Судом встановлено відсутність беззаперечних доказів вчинення домашнього насильства та наявність ризиків вчинення домашнього насильства. Рішення суду не оскаржувалося та набрало чинності 23.01.2024 (а.с.24-26 т.3). Крім того, самі по собі звернення [PERSON] до органів поліції не свідчать про неналежне виконання батьком [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] , враховуючи спір між батьками з приводу місця проживання малолітнього дитини та ту обставину, що [PERSON] наразі проживає на території Німеччини і до України приїжджає рідко. Розглядаючи справу і оцінивши докази надані сторонами, суд вважає, що зміна умов проживання, виховання та оточення малолітнього [PERSON] на його психологічний стан може призвести до труднощів у спілкуванні, розвитку конфліктності та до ігнорування соціальних вимог нового середовища. Крім того, це призведене до розлучення зі старшим братом [PERSON] , а як встановлено судом, брати дуже прив`язані один до одного. Судом також встановлено, що [PERSON] створені належні умови для проживання дитини, він займається вихованням сина, дбає про його фізичний та духовний розвиток, стан здоров`я. Малолітній [PERSON] проживає в атмосфері любові, турботи, захисту, і змінювати місце проживання дитини вагомих та/або виняткових підстав немає. За встановлених обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи інтереси малолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, а у зустрічному позові слід відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України за первісним позовом підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. Судові витрати за зустрічним позовом слід віднести на позивача за зустрічним позовом [PERSON] .

Outcome: approved