Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансових послуг № 2106759217904 від 08.03.2021 в розмірі 56325,40 грн, а також позивач просив стягнути судові витрати 3028,00 грн сплаченого судового збору та 17000,00 грн витрат на правничу допомогу. Стислий виклад позиції сторін Позивач позов обґрунтовує тим, що 08.03.2021 між [PERSON] (позичальник) та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладений Договір про надання фінансових послуг № 2106759217904, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало позичальнику кредит у розмірі 5600,00 грн на умовах строковості зворотності, платності, з максимальним строком до 08.03.2022. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором. Відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі за договором № 2106759217904 про надання фінансових послуг від 08.03.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та позичальником [PERSON] . У свою чергу, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі за Договором № 2106759217904 про надання фінансових послуг від 08.03.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та позичальником [PERSON] . Таким чином ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 15.03.2024 заборгованість відповідача за Договором № 2106759217904 про надання фінансових послуг від 08.03.2021 становить 83662,08 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5599,84 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 78062,24 грн. Проте, враховуючи принципи розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 56325,40 грн з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5599,84 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 50725,56 грн а також судові витрати та витрати за надання правової допомоги. Відповідач правом подання відзиву не скористався. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі 03.04.2024 суддею Гайворонського районного суду Кіровоградської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача та незаперечення проти проведення заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 30.04.2024 відкладено розгляд справи 27.05.2024 проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач скористався своїм правом та подав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. Відповідач, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом надіслання йому судових повісток на 30.04.2024 та на 27.05.2024 за адресою реєстрації рекомендованим поштовим відправленням, які повернулись до суду з поміткою адресат відсутній за вказаною адресою, що вважається повідомленням належним чином. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомленим про дату час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався, позивач не заперечує про проведення заочного розгляду справи, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 1 статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. При зазначенні дати ухвалення судового рішення та вказанні в резолютивній частині дати складання повного тексту судового рішення судом враховано висновок викладені в постанові ОП ВС від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, за яким у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову 08.03.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» був укладений Договір про надання фінансових послуг № 2106759217904, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5600, 00 грн. з граничним строком кредитування на 1 рік, тобто до 07.03.2022, що підтверджується умовами Договору п. 1.1, 1.3, 1.4, 1.4.2, 1.9 (а.с. 6-8). Згідно листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» на картку відповідача № [NUMBER] за договором № 2106759217904 08.03.2021 о 18:28 було перераховано кошти у розмірі 5600, 00 грн (а.с. 9). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Із наданих позивачем та досліджених судом документів (розрахунку заборгованості за кредитним договором про надання фінансових послуг № 2106759217904 від 08.03.2021 за період з 08.03.2021 по 30.11.2021) (а.с. 9(зворот)-11), розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором про надання фінансових послуг № 2106759217904 від 08.03.2021 станом на 10.03.2023 та нарахованих відсотків за період з 01.12.2021 по 07.03.2022 сума боргу становить 83662,08 грн, (а.с. 12), розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Колект Центр» за кредитним договором про надання фінансових послуг № 2106759217904 від 08.03.2021 станом на 15.03.2023 сума боргу становить 83662,08 грн, (а.с. 13). Також встановлено, що 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, (а.с. 14-16) з додатком до нього - Реєстром боржників та витягу з реєстру боржників(а.с. 17-19), відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі за договором № 2106759217904 про надання фінансових послуг від 08.03.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та позичальником [PERSON] та ТОВ «Вердикт Капітал» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 41999,84 грн. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, (а.с. 20-22), з додатком до нього - Реєстром боржників та витягу з реєстру боржників(а.с. 23-26) відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі за Договором № 2106759217904 про надання фінансових послуг від 08.03.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та позичальником [PERSON] набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 83662,08 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Водночас суд враховує, що проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування». Таке відповідає висновку викладеному в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17. Враховуючи, що умовами кредитного договору від 08.03.2021 встановлено граничний строк дії договору 1 рік, тобто строк користування кредитом до 07.03.2022, то нарахування процентів за користування кредитом, що встановлені договором можливе тільки в межах цього строку. Відповідно, враховуючи розрахунки нарахування процентів надані позивачем (а.с. 12) зокрема розрахунок нарахованих відсотків, вбачається, що розмір заборгованості становить 83662,08\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~кредитом (тілом\~кредиту)\~ 5599,84\~грн;\~заборгованість за\~відсотками на\~дату відступлення\~права вимоги\~ 78062,24\~грн.\~При цьому\~позивач просить\~стягнути 56325,40 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5599,84 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 50725,56 грн, що суд вважає правильним та таким, що підлягає задоволенню. Суд вважає, що така позиція позивача відповідає принципу диспозитивності. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. При зверненні до суду ТОВ «Коллект Центр» було сплачено 3028,00 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 17 000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1-5 ст.\~137\~ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 був укладений Договір про надання правової допомоги №02-01/2023. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №1599 від 07.02.2024 про погодження наданих правових (юридичних) послуг на суму 17000 грн.; копію витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 на суму 17000 грн. Також до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції № 413000006 від 09.02.2024, згідно якого від імені ТОВ «Коллект Центр» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст. 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач не скористався своїм правом на подання клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, потрібно враховувати правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved