Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

21.05.2024 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] , представник позивача, адвокат Машошина Альона Олегівна до [PERSON] і [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бас Яніна Анатоліївна про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку і договору дарування недійсними та застосування наслідків недійсного правочину В судовому засіданні 21.05.2024 року представником позивача було зроблено заяву про надання доказів понесення судових витрат за надання правової допомоги. 27.05.2024 року представником позивача , адвокатом Машошиною А.О., подана заява про ухвалення додаткового рішення і надані докази понесених судових витрат, а саме: копія договору про надання правової допомоги від 20.07.2023 року з додатковою угодою №1 від 20.07.2023 до нього, копія акту приймання-передачі виконаних робіт, копії квитанцій про оплату та платіжної інструкції . Судове засідання про ухвалення додаткового рішення призначене на 10.06.2024 року. 10.06.2024 року від представника відповідачів надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Згідно поданої заяви заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути із відповідачів по справі на користь позивачки, [PERSON] , понесені судові витрати в сумі 13 000.00 грн. Згідно поданої заяви заявниця зазначає, що згідно до договору про надання правової допомоги від 20.07.2023 року і додаткової угоди від 20.07.2023 року сторони домовилися, що гонорар за п. 5 цієї додаткової угоди за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає оплаті Адвокатському бюро протягом 30 календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням суду, або закриття провадження у справі або у випадку повернення позовної заяви позивачу, за умови, що Адвокатським бюро було підготовані відповідні документи та здійснені дії, оплата за які передбачена договором або додатковою угодою. Тому просить стягнути понесені судові витрати в сумі за надання правової допомоги у повному розмірі - 13 000.00 грн. Позивачка та представник позивачки в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, згідно якої вимоги за заявою ро ухвалення додаткового рішення просять задовольнити. Відповідачі, [PERSON] , і [PERSON] , в судовому засіданні проти задоволення вимог про ухвалення додаткового рішення та стягнення понесених витрат на правову допомогу заперечували, просили відмовити в їх задоволенні. Оскільки вони і так понесли затрати за придбання будинку, а з них ще просять стягнути судові витрати . Представник відповідачів згідно поданої заяви просив відмовити у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу. Свої заперечення обґрунтовував тим, що заявником надані докази про понесення судових витрат на правову допомогу в сумі 8 000.00 грн. При цьому в платіжному дорученні від 23.11.2023 року немає посилання на номер справи, за якою здійснюється оплата вартості послуг адвоката. В прибутковому ордері № 2 допущено виправлення в даті. Крім того прибуткові ордери мають послідовні порядкові номери, що вказує або на їх штучність, або, що оплата від інших клієнтів не надходила. На підставі чого просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат за надання правової допомоги. Вирішуючи вимоги про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат за надання правової допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до пп. 3 п.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати. Відповідно до абзацу 2. Ч. 2 ст. 259 СК України - Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Враховуючи, що представниками позивача зроблено заяву в судовому засіданні 21.05.2024 року про надання доказів про понесені судові витрати по наданню правової допомоги які надані в 5-ти денний строк, суд приходить до висновку, що існують підстави для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат за надання правової допомоги. При цьому питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору судом вирішені в ухваленому рішенні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до ч1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахування зазначених вище правових норм, вирішуючи питання про відшкодування понесених відповідачем судових витрат за надання правової допомоги, оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог , суд виходить з наступного. Суду надані копія договору про надання правової допомоги від 20.07.2023 року з додатковою угодою №1 від 20.07.2023 до нього, копія акту приймання-передачі виконаних робіт, копії квитанцій про оплату та платіжної інструкції на загальну суму 8 000.00 грн. При вирішенні вимог про стягнення витрат за надання правової допомоги суд виходить з того, що справа є складною. В процесі розгляду справи заслуховувались пояснення свідків, досліджувалась значна кількість доказів, що потребувало проведення декількох судових засідань, та тривалого часу. Ухваленим рішенням позовні вимоги задоволені . Судом враховується активність представника позивача під час розгляду справи, а також те, що представник приймав участь безпосередньо в судових засіданнях, досить активно відстоювала позовні вимоги та позицію своєї довірительки. Приймала активну участь у дослідженні доказів, висказувала свої доводи, міркування. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Представником позивача надані докази на понесення судових витрат в сумі 8000.00 грн., тому суд вважає за потрібне стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені судові витрати в даному розмірі. Оскільки сторони хоч і погодили умови щодо сплати витрат на правничу допомогу в іншій частині після набрання рішенням законної сили, але на час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення ці витрати ще не понесені, тому підстави для їх стягнення з відповідачів відсутні. Доводи представника відповідача про те, що в платіжній інструкції не вказано номер справи, за якою адвокат виїздив в судове засідання, суд вважає безпідставним, оскільки в платіжній інструкції №@2PL700691 від 23.11.2023 року вказано в призначенні платежу: виїзд адвоката у засіданні від [PERSON] 23.11.2023 року справа розглядалась в підготовчому судовому засіданні, в якому представник позивача приймала участь. Допущення виправлення в квитанції до прибуткового касового ордеру № 2, як нумерація квитанцій до прибуткового касового ордеру не спростовує факт сплати коштів позивачкою за надання правової допомоги. Таким чином суд приходить до висновку, що дані судові витрати за надання правничої допомоги були понесені позивачем, ці витрати є реальними та пропорційними складності та тривалості розгляду справи. а також послугам, які надавались адвокатом. Відповідно підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача.

Outcome: partial