Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 346, 49 гривень. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] 25.09.2020 року укладено договір про надання кредиту 501267411, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит від АТ «АЛЬФА-БАНК» в розмірі 30\~000,00 грн. Умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів [PERSON] не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. АТ «АЛЬФА-БАНК» передав права вимоги за кредитним договором 501267411 від 25.09.2020 року до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» на підставі договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»» набуло статусу кредитора за цим договором. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.12.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 346,49 грн. Рух справи у суді Ухвалою суду від 24.01.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиція учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання, призначені на 06.03.2024, 25.04.2024 та 07.06.2024 року, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу місця його проживання, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відмітками про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, причин неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив від нього до суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. У\~відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що 25.09.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 501267411, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 30 000,00 грн. на строк 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 45 % річних. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»» укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору. Відповідно до Витягу з Додатку № 1-1 до Договору факторингу від 20.12.2021, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 501267411 від 25.09.2020 р. в розмірі 45 346,49 грн, з яких: 29 861,19 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15 485,30 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором 501267411 від 25.09.2020 року станом на 20.12.2021 року відповідач мав заборгованість у розмірі 45 346,49 грн., з яких: 29 861,19 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15 485,30 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Позивач зобов`язання за договором виконав, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до\~ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513\~ЦК України\~слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За змістом ч. 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідачем не виконано зобов`язання, визначені договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідач не скористався своїми правами, передбачені статтями\~76-83,\~174,\~191 ЦПК України\~та не надав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів у загальному розмірі 45 346,49 грн, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Щодо судових витрат суд зазначає наступне Статтею 133\~ЦПК\~України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2\~684, 00 грн.

Outcome: approved