Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

08.11.2023 р. Шкапенко О.В. , який представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.02.2017 р. у розмірі 84235,13 грн. станом на 17.09.2023 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.02.2017 р. [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банк" з метою тримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "А-Банк" разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 17.09.2023 має заборгованість в розмірі 84235,13 грн., з них: 49857,34 грн. - заборгованість за кредитом та 34377,79 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався правом подання відзиву. Отримана судом інформація не надала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, а тому суд вирішив питання про відкриття провадження у справі згідно вимог частини 11 статті 128 ЦПК України з подальшим викликом відповідача у справі через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Згідно п. 1.1. статуту АТ «АКЦЕНТ-БАНК» рішенням загальних зборів акціонерів від 25 квітня 2018 року змінено тип банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК». Банк став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК». Позивач вказує на укладення 27.02.2017 р. між [PERSON] та АТ "А-Банк" Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Як вбачається з Анкети-Заяви відповідач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг 11.07.2014 року. З оглянутої судом анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в А-Банку вбачається, що відповідач виявила бажання отримати банківські послуги без зазначення їх виду. У заяві відсутні відомості про оформлення банківських карток, бажаного розміру кредитного ліміту. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" та Витяг з Тарифів користування кредитною карткою "Універсальна", у редакції, що діяла на момент підписання заяви. Суд вважає, що доданий витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», який є невід`ємною частиною кредитного договору, не можна вважати складовою кредитного договору, так як невідомо, які саме кредитні картки діяли на момент укладення кредитного договору з відповідачем, які він отримав, відповідно невідомо які саме тарифи банку діяли на той час. Доказів про те, що 11.07.2014 року АТ «Акцент-Банк» надав кредитні кошти відповідачу нічим не підтверджується, відсутній сам кредитний договір, в якому була зазначена вказана сума, розрахунки, умови нарахування процентів, комісії та штрафних санкцій. Окрім того, Анкета-заява підписана [PERSON] 11.07.2014 р., в той час як вбачається із долучених до справи доказів - розрахунку заборгованості, виписки по карті, довідки за кредитними лімітами та виданими картками, заборгованість починає відліковуватись від 27.02.2017 року. З наданого розрахунку заборгованості, за договором № б/н від 27.02.2017 р., яким позивач обґрунтовує свої вимоги вбачається, що станом на 17.09.2023 року за договором є заборгованість у розмірі 49857,34 грн. - заборгованість за кредитом та 34377,79 грн. - заборгованість за відсотками. Однак, цього договору суду позивачем не надано. Відповідно до ст.ст.202,207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч. 1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року (далі - Закон)). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону фінансові послуги надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не перед бачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Згідно із частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України ). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ). В силу ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і це не є обов`язком суду. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. АТ «Акцент-Банк» обґрунтувує свої вимоги письмовими доказами: анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку; витягом із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://а-bank.com.ua/terms у розділі «Умови та правила»; тарифами користування кредитною карткою «Універсальна»; розрахунком заборгованості за договором за договором №б/н від 27.02.2017 р. станом на 17.09.2023 року. Разом з тим, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «Акцент-Банк» має надати [PERSON] . Також анкета-заява не містить жодних відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів. Ця анкета-заява не вказує на те, що 27.02.2017 року між АТ «Акцент-Банк» і [PERSON] укладений кредитний договір. Витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» визначають, у тому числі: права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок встановлення кредитного ліміту, порядок та умови користування карткою та здійснення платежів, тощо. У Тарифах користування кредитною карткою «Універсальна» встановлений розмір комісії за здійснення банківських операцій, процентну ставку, розмір та порядок нарахування пені. Указані документи не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку. За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови та правила надання банківських послуг, а також за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, порядок його погашення та сплати процентів, надані банком витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» і Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного сторонами договору. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, яку суд згідно з ч. 4 ст.263ЦПК України, враховує при застосуванні норм права. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо укладення сторонами кредитного договору №б/н від 27.02.2017 року та істотних умов цього договору, то наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. На підставі вищевикладеного, оскільки позивачем не доведено факт укладення між сторонами кредитного договору та досягнення ними згоди щодо істотних умов цього договору, отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у зазначеному ним розмірі, наявність і розмір заборгованості по поверненню цих кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір з відповідача не стягується. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed