Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 квітня 2019 року на автодорозі Н-18 неподалік м. Бучач в сторону м. Тернополя відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки Opel Insignia, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та марки ВАЗ 2107, н.з. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] . [PERSON] та пасажир [PERSON] загинули на місці події. Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року (справа №595/1211/19) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Враховуючи наявність у винуватця Полісу від 28 червня 2018 року № АМ3171444, потерпіла [PERSON] (матір загиблого [PERSON] ) звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування з наданням всіх необхідних документів, а саме свідоцтва про смерть [PERSON] , товарного чеку про оплату за купівлю та встановлення пам`ятника на суму 59000,00 грн. з актом надання послуг на суму 58000,00 грн. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна» було прийнято рішення відшкодування витрат на спорудження пам`ятнику в розмірі 50076,00 грн. (4173,00*12) та складено страховий акт №2300332879 на суму 50076,00 грн., яку було перераховано на рахунок потерпілої. Позивач просить стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки вироком суду від 19 березня 2020 року було встановлено, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є підставою для відшкодування шкоди на підставі абзацу «а» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2024 року відкрито провадження в справі за позовом ПрАТ «СК «Провідна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача ПрАТ «СК «Провідна» не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібранні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2019 року о 19 годині 10 хвилин водій [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем Opel Insignia, р.н. [NUMBER] . Вказаним автомобілем [PERSON] рухався з двома пасажирами, без вантажу, автодорогою Н-18 сполученням «Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль», що неподалік м. Бучач, в сторону м. Тернополя, порушуючи вимоги п.12.6.(г) ПДР України, оскільки рухався керованим транспортним засобом зі швидкістю 110 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість на вказаній ділянці дороги. Внаслідок перевищення максимально дозволеної швидкості та проявленої в результаті вживання алкогольних напоїв неуважності, порушуючи вимоги п.п. 14.6.(г), 11.4. ПДР України, водій [PERSON] на 64 км + 600 м вказаної автодороги перетнув керованим автомобілем горизонтальну дорожню розмітку 1.1. «вузька суцільна лінія», яку перетинати заборонено, та на крутому повороті праворуч, у місці, де обгін заборонено, виїхав автомобілем на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , що в той час рухався під керуванням водія [PERSON] вказаною ділянкою дороги, в межах своєї смуги, в сторону м. Івано-Франківськ, з одним пасажиром в салоні. Порушення водієм [PERSON] вимог дорожньої розмітки 1.1. ПДР України, а також п. п. 11.4., 12.6.(г) ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням загибелі [PERSON] і [PERSON] , а також середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим [PERSON] і [PERSON] . Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року (справа № 595/1211/19) [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки (вирок суду набрав законної сили 20 квітня 2020 року). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На день скоєння ДТП автомобіль Opel Insignia, р.н. [NUMBER] , був застрахований у позивача, що підтверджується полісом № АМ/003171444, ліміт за шкоду майну життю та здоров`ю - 200 000, 00 грн., ліміт за шкоду майну - 100 000, 00 грн. 24 грудня 2020 року до ПрАТ «СК «Провідна» від потерпілої [PERSON] поступила заява про страхове відшкодування від 21 грудня 2020 року, до якої додано копії наступних документів: вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року; товарного чеку № 18 від 24 квітня 2020 року на суму 59000 грн.; акту надання послуг від 28 квітня 2020 року на суму 58000 грн.; виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП. 11 червня 2021 року потерпілою [PERSON] , на виконання вимоги позивача (вих. №0901-11/294 від 30 грудня 2020 року), для виконання подальшої процедури врегулювання заявленої події надано додаткові документи, а саме: копію паспорта [PERSON] ; копію довідки про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера; копію довідки про банківські реквізити заявника; копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 03 травня 2019 року; роздруківки фото встановленого пам`ятника; копію виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП; товарний чека № 18; акт надання послуг від 28 квітня 2020 року. Відповідно до страхового акту № 2300332879 від 15 червня 2021 року за договором (полісом) страхування ОСЦПВ, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті потерпілій [PERSON] , визначено у сумі 50076,00 грн. Як підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 29 червня 2021 року № 025995, ПрАТ СК «Провідна» перерахувало на рахунок [PERSON] [NUMBER] АТ «ПРАВЕКС БАНК» 50076,000 грн. страхового відшкодування згідно договору № АМ/3171444/2010/18, акту № 2300332879. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Приписами ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи. Згідно підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Судом на підставі наявних у справі доказів, які відповідачем не спростовані, встановлено, що після настання страхового випадку позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 50076 грн., а тому відповідно до положень статей 993, 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право на відшкодування суми в розмірі 50076 грн. за полісом № АМ/003171444 від 28 червня 2018 у межах понесених фактичних витрат та у межах ліміту страхового відшкодування в порядку регресу з відповідача, який згідно з вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року (справа № 595/1211/19) визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Зазначеним вироком суду встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що, в силу вимог Закону, є підставою для звернення з регресним позовом. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Провідна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача в порядку регресу 50076 грн. матеріальної шкоди.

Outcome: approved