Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Дзюба М. Ю. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 219 087, 47 грн, з яких: основна сума заборгованості - 205 275,00 грн, що еквівалентно 5 250, 00 доларів США за офіційним курсом АТ КБ «ПриватБанк» станом на 16 лютого 2023 року, та пеня у сумі 13 812, 47 грн, та у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 10 вересня 2021 року у розмірі 219 087, 47 грн, звернути стягнення на предмет застави, згідно з договором застави транспортного засобу від 10 вересня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О. С. та зареєстрованого за № 1913, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , транспортний засіб - автомобіль марки FORD (модель TRANSIT, 2015 року випуску, номер шасі (кузов, рама - [NUMBER] , тип ТЗ - загальний легковий загальний універсал-В, колір - білий, реєстраційний номерний знак [NUMBER] ), належний [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданий 26 червня 2021 року органом ТСЦ 8048, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного автомобіля на прилюдних торгах, зокрема у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Крім цього, просив стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 265, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 10 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О. С. та зареєстрований за № 1912. Відповідно до п. 1 договору позики позичальник ( [PERSON] ) отримує від позикодавця ( [PERSON] ), а позикодавець передає у позику, а позичальнику грошову суму в розмірі 141 750, 00 грн, що відповідає еквіваленту 5 250, 00 доларів США, за курсом 1 долар США дорівнює 27, 00 грн, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві її у строк і на умовах, визначених в цьому договорі. Згідно з п. 2 договору позики грошові кошти за цим договором передані позикодавцем позичальнику у повному обсязі до підписання цього договору. За змістом п. 3 договору вказана позика є безпроцентною. Остаточний розрахунок за цим договором позики має бути здійснено не пізніше 10 жовтня 2021 року. Відповідно до п. 4 договору позики сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим договором, буде відповідати гривневому еквіваленту 5 250, 00 доларів США по курсу АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу. З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики, а саме повернення позики у розмірі 141 750, 00 грн, що відповідає еквіваленту 5 250, 00 доларів США, у строк до 10 жовтня 2021 року, позивачем, як заставодержателем, та відповідачем, як заставодавцем, 10 вересня 2021 року укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О. С. та зареєстрований в реєстрі за № 1913. За змістом п. 1 договору застави заставодавець передає у заставу заставодержателю рухоме майно, а саме транспортний засіб - автомобіль з наступними характеристиками: реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рік випуску 2015, марка та модель FORD TRANSIT, тип загальний легковий - загальний універсал - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий. Згідно з п. 2 договору застави предмет застави належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 26 червня 2021 року органом ТСЦ 8048. Відповідно до п. 3 договору застави заставодавець та заставодержатель дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення та підписання цього договору застави складає 141 750, 00 грн. Відповідно до п. 4 договору застави сторони дійшли згоди, що на строк дії цього договору предмет застави залишається у заставодавця та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач надав відповідачу кошти у розмірі 141 750, 00 грн, натомість відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики та не повернув отриманих у позику коштів як у строк до 10 жовтня 2021 року, так і на момент звернення до суду з цією позовною заявою -22 лютого 2023 року. Відтак, з 11 жовтня 2021 року позивач має право на захист своїх майнових прав шляхом стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до умов договору позики загальна сума, яка підлягає поверненню має відповідати гривневому еквіваленту 5 250, 00 доларів США по курсу АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу. Згідно з відомостями офіційного сайту АТ КБ «ПриватБанк» (режим доступу: https://privatbank.ua/) станом на 16 лютого 2023 року курс гривні до долара США становить 1 долар США - 39, 1 гривня. Таким чином, розмір простроченої заборгованості відповідача станом на 16 лютого 2023 року складає 5 250, 00 х 39, 1 = 205 275, 00 грн. Загальна сума заборгованості відповідача становить 219 087, 47 грн, з яких: основна сума заборгованості - 205 275, 00 грн, що еквівалентно 5 250, 00 доларів США, та пеня у сумі 13 812, 47 грн. На думку позивача одночасне стягнення основного боргу та звернення стягнення на предмет застави в рахунок його погашення не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Таке звернення стягнення не є додатковим стягненням. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цій справі та призначено справу до підготовчого судового розгляду у відкритому судовому засіданні (а. с. 32-33). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2023 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Дзюби М. Ю. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції задоволено (а. с. 41-43). 01 грудня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання 04 грудня 2023 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми vkz.court.gov.ua (а. с. 59-60). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про участь у засіданні у режимі відеоконференції, з огляду на те, що воно подано пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, як передбачено частиною другою статті 212 ЦПК України (а. с. 67). 22 лютого 2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання 26 лютого 2024 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми vkz.court.gov.ua (а. с. 71-74). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про участь у засіданні у режимі відеоконференції, оскільки воно подано пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, як передбачено частиною другою статті 212 ЦПК України (а. с. 75-76). 26 лютого 2024 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечує проти закриття підготовчого провадження у справі, призначення до розгляду по суті, позов підтримує і просить задовольнити (а. с. 81, 82). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі і призначено до розгляду по суті (а. с. 84-85). 28 травня 2024 року до суду надійшла заява представник позивача [PERSON] - [PERSON] про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримує у повному обсязі і просить задовольнити. У судове засідання позивач, його представник, зважаючи на завчасно подану заяву від 28 травня 2024 року, не з`явилися. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про судове засідання шляхом отримання судової повістки за адресою свого зареєстрованого / задекларованого місця проживання ( [ADDRESS] (а. с. 31, 37, 45 а, 45 б, 58, 80, 94)), не з`явився, його представник - адвокат Кеер О. С. своєю заявою від 26 лютого 2024 року повідомила суд про розірвання договору про надання правничої допомоги, укладеного [PERSON] з нею (а. с. 47-50, 86, 87). Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, заяви з процесуальних питань до суду також не надходили. На підставі частини першої ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною другою ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення у справі заочного рішення та задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О. С. та зареєстрований за № 1912 (а. с. 16-17). Відповідно до п. 1 договору позики позичальник ( [PERSON] ) отримує від позикодавця ( [PERSON] ), а позикодавець передає у позику позичальнику грошову суму в розмірі 141 750, 00 грн, що відповідає еквіваленту 5 250, 00 доларів США, за курсом 1 долар США дорівнює 27, 00 грн, яку позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві у строк і на умовах, визначених в цьому договорі. Згідно з п. 2 договору позики грошові кошти за цим договором передані позикодавцем позичальнику у повному обсязі до підписання цього договору. За змістом п. 3 договору вказана позика є безпроцентною. Остаточний розрахунок за цим договором позики має бути здійснено не пізніше 10 жовтня 2021 року. Відповідно до п. 4 договору позики сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим договором, буде відповідати гривневому еквіваленту 5 250, 00 доларів США по курсу АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу. За пунктом 11 договору позики за прострочення виконання зобов`язань за цим договором більше ніж на три дні, позичальник виплачує пеню у розмірі, що еквівалентний подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого за кожний день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики, а саме повернення позики у розмірі 141 750, 00 грн, що відповідає еквіваленту 5 250, 00 доларів США, у строк до 10 жовтня 2021 року, позивачем, як заставодержателем, та відповідачем, як заставодавцем, 10 вересня 2021 року укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О. С. та зареєстрований в реєстрі за № 1913 (а. с. 18-21). На виконання договору застави транспортного засобу 10 вересня 2021 року зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про обтяження транспортного засобу - автомобіля FORD TRANSIT (реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рік випуску 2015, марка та модель, тип загальний легковий, загальний універсал - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий) у вигляді заборони відчужувати, терміном дії до 10 вересня 2026 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 82562473, сформованого 16 лютого 2023 року (а. с. 22-23). За змістом п. 1 договору застави заставодавець передає у заставу заставодержателю рухоме майно, а саме транспортний засіб - автомобіль з наступними характеристиками: реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рік випуску 2015, марка та модель FORD TRANSIT, тип загальний легковий - загальний універсал - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий. Згідно з п. 2 договору застави предмет застави належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 26 червня 2021 року органом ТСЦ 8048. Відповідно до п. 3 договору застави заставодавець та заставодержатель дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення та підписання цього договору застави складає 141 750, 00 грн. Відповідно до п. 4 договору застави сторони дійшли згоди, що на строк дії цього договору предмет застави залишається у заставодавця та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач надав відповідачеві кошти у розмірі 141 750, 00 грн, натомість останній не виконав своїх зобов`язань за договором позики та не повернув отриманих у позику коштів як у строк до 10 жовтня 2021 року, так і на момент звернення до суду з цією позовною заявою -22 лютого 2023 року. Досліджуючи доводи позивача у частині заявлених вимог суд виходить з наступного обґрунтування. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України). У частині першій статті 574 ЦК України вказано, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно із частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави (частини перша, друга статті 583 ЦК України). У договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо) (стаття 584 ЦК України). Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. За змістом частини другої статті 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З часу прострочення повернення коштів позики та до введення воєнного стану, починаючи з 11 жовтня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно, розмір пені становить 13 812, 47 грн. Оскільки відповідач відзив на позов до суду не направив, не спростував розрахунку, суд вбачає підстави для задоволення позову у частині стягнення з останнього на користь позивача суми заборгованості у розмірі 205 275, 00 грн, що еквівалентно сумі у розмірі 5 250, 00 доларів США, та пені у сумі 13 812, 47 грн. Щодо вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості суд зазначає наступне. Згідно із частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави. У частині першій статті 591 ЦК України зазначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до положень частини першої, другої ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. З урахуванням того, що відповідач порушив умови договору позики, не повернув боргу, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави. Таким чином вимога позивача щодо звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом [PERSON] були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 265, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000, 00 грн, які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved