Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

29 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього 49029 грн 10 коп. заборгованості за кредитними договорами: №692885198 від 14 жовтня 2021 року, №3452213350/444158 від 05 липня 2021 року та судових витрат. Ухвалою постановленою 22 вересня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва вказану цивільну справу передано за підсудністю до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана вище цивільна справа15 грудня 2023 року розподілена судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвші С.Л.\~\~ В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»\~ (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] було укладено кредитний договір №692885198 (далі - Договір-1), із застосуванням електронного підпису відповідача. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором-1 в розмірі 23354 грн 10 коп., з яких: 5500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17854 грн\~ 10 коп. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 05 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (далі - ТОВ «ГОУФІНГОУ») та [PERSON] укладено кредитний договір №3452213350/444158 (далі - Договір-2), із застосуванням електронного підпису відповідача. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» було укладено договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3452213350/444158 у розмірі 25675 грн, з яких: 6500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 19175 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч вимогам кредитних договорів, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в загальному розмірі 49029 грн 10 коп. 15 грудня 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. (а.с.57)\~ Станом на 06 червня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачем надано суду копію Договору-1 укладеного 14 жовтня 2021 року в електронному вигляді між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с. 8-11) Згідно умов цього договору, товариство зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 5500 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредитодавць надає перший транш за Договором-1 в сумі 5500 грн, який має бути повернено до 13 листопада 2021 року. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів\~ від суми кредиту за кожний день користування ним.\~ Як встановлено судом Договір-1 підписаний відповідачем з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронним підписом, оскільки укладений в електронному вигляді. (а.с.8-11) Крім того, вказаним договором визначено, що товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 5500 грн строком на 30 днів в безготівковій формі в національній валюті на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора і надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, також суду не надано. Як вбачається з Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року у ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором-1. (а.с. 12-14) При цьому, дослідити всі умови договору факторингу суд позбавлений можливості зважаючи на те, що суду надано тільки перший, другий, третій, четвертий, дванадцятий та тринадцятий розділи. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №692885198 в розмірі 23354 грн 10 коп., з яких: 55000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17854 грн 10 коп. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 14) Крім того, позивач не надав доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги. Крім того, як вбачається з наданої позивачем копії Договору-2 укладеного 05 липня 2021 року в електронному вигляді між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] , сторони погодили, що товариство надає позичальнику кредит на суму 6500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Строк дії договору становить 30 днів до 03 серпня 2021 року. За користування кредитом позичальник сплачує товариству 912,5 процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 2,50 процентів на добу. Кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної позичальником. (а.с.20) При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком, кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, також суду не надано. Як встановлено судом Договір-2 має бути підписаний відповідачем з ТОВ «ГОУФІНГОУ» електронним підписом, зважаючи на те, що він був укладений в електронному вигляді. Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 11 та 12 Закону №675-VIII позивач будь-яких доказів підтверджуючих укладення електронного договору суду не надав. Як вбачається з копії договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ», відповідно до якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором-2. (а.с. 23-26) При цьому, дослідити всі умови договору факторингу суд позбавлений можливості зважаючи на те, що суду надано лише перший, частково третій, десятий розділ договору факторингу. З копії акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року вбачається, що реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає. (а.с. 25) Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] \~ за Договором-2 в розмірі 25675 грн, з яких: 6500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 19175 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 26) Крім того, позивач не надав доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги. Згідно з розрахунком суми заборгованості, складеної позивачем за період з 19.04.2022 по 31.07.2023 заборгованість за Договором-2 становить 25675 грн та складається з 6500 грн заборгованості за основним боргом, 19175 грн заборгованості за відсотками. (а.с. 27) Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні учиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановленій договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на ст.1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1050 та ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Із прийняттям Закону №675-VIII на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону №675-VIII від 03.09.2015 електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону №675-VIII якщо відповіді до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відмові і закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Відповідно до ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджувалися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі №161/16891/15-ц) дійшов до висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна норма міститься і в п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018р. №75, згідно якої виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано до суду ні розрахунку заборгованості, ні виписки по рахунку боржника, з яких можливо було б дослідити та перевірити розмір заборгованості та період їх нарахування. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які давали б змогу суду встановити наявність та розмір заборгованості, яку він просив стягнути з відповідача, а тому розмір боргу, який заявлений товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи. Суд, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: №692885198 від 14.10.2021, №3452213350/444158 від 05.07.2021 в загальному розмірі 49029 грн 10 коп., задоволенню не підлягає. Згідно з приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed