Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги\~даного позову\~вказує на\~те,\~що 11.02.2022\~року між\~АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~Кредитний договір\~№ 1/4498106,\~відповідно до\~умов якого\~останній отримав\~у кредит\~грошові кошти\~в розмірі\~100000,00\~грн.\~із сплатою\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами в\~розмірі 36,00\~%\~річних з\~кінцевим терміном\~повернення кредиту\~до 10.02.2028\~року.\~Відповідно до\~умов договору\~погашення заборгованості\~здійснюється в\~наступному порядку:\~щомісяця в\~період сплати,\~Позичальник повинен\~надавати Банку\~грошові кошти\~(щомісячний\~платіж)\~для погашення\~заборгованості за\~Кредитом,\~яка складається\~із заборгованості\~за Кредитом,\~за відсотками,\~комісією,\~а також\~інші витрати\~згідно умов\~Договору.\~Однак,\~ [PERSON] \~взятого на\~себе зобов`язання\~не виконав,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~12.09.2023\~року у\~нього виникла\~кредитна заборгованість\~у розмірі\~184133,30\~грн.,\~з яких:\~10182,36\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~кредитом;\~89817,64\~грн.\~ строкова\~заборгованість за\~кредитом;\~1350,00\~грн.\~ нарахована\~комісія;\~100,00\~грн.\~ заборгованість\~по нарахованим\~відсоткам;\~57033,30\~грн.\~ прострочена\~заборгованість по\~відсоткам;\~25650,00\~грн.\~ заборгованість\~за простроченою\~комісією.\~Оскільки відповідач\~у порушення\~зазначених норм\~закону та\~умов договору\~зобов`язання за\~договором кредиту\~не виконав,\~просить суд\~задовольнити позов\~та ухвалити\~рішення,\~яким стягнути\~із [PERSON] \~на користь\~АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~суму заборгованості\~за Кредитним\~договором №\~1/4498103\~від 11.02.2022 року в розмірі 184133,30 грн. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 12.01.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.04.2024 року за клопотанням представника ТОВ «Глобал Спліт» Балашова В.В. було залучено до участі у справі правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт». Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд даної справи за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що 11.02.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1/4498106 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36,00 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 10.02.2028 року. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного Кредитного договору. Факт отримання відповідачем кредитний коштів у розмірі 100000,00 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи копією Платіжної інструкції № 41646913-1 від 11.02.2022 року. Згідно п. 1.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати Банку: ?Процентну винагороду щомісячно в розмірі 36,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; ?Комісійну винагороду за обслуговування за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,35 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Згідно п. 2.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, що місяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в День повернення кредиту. Також, в матеріалах справи наявна копія Паспорту кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] , з якого вбачається, що відповідач був повідомлений всі умови кредитування, валютою кредиту, процентною ставкою, умовами повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 12.09.2023 року у нього виникла кредитна заборгованість у розмірі 184133,30 грн., з яких: 10182,36 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 89817,64 грн. строкова заборгованість за кредитом; 1350,00 грн. нарахована комісія; 100,00 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам; 57033,30 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 25650,00 грн. заборгованість за простроченою комісією. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. 18.01.2024 року між ТОВ «Глобал Спліт» та АТ «Креді Агріколь Банк» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 2-2024, відповідно до п. 2.1 якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитним договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.1. Договору про відступлення права вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року, право вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з дати підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги за зразком, наведений в Додатку № 1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться у Додатку № 4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 19.01.2024 року, що є Додатком № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року, ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 202255,84 грн. Даний факт підтверджується доданою до матеріалів справи копією Договору про відступлення права вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року та додатками до нього. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, ТОВ «Глобал Спліт» набувши статусу нового кредитора у Кредитному договорі № 1/4498103 від 11.02.2022 року, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] про погашення наявної в нього заборгованості за вказаним договором. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 184133,30 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved