Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

09.03.2023 Акціонере товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в розмірі 115539,89 доларів США та витрати по сплаті судового збору в розмірі 63362,08 грн. Позов мотивовано тим, що 04.06.2007 року між позивачем АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 205078, згідно умов якого позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 20000,00 доларів США на термін до 04.06.2012 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № 205078 між позивачем було укладено договір поруки з поручителем [PERSON] . Відповідач прийняті на себе зобов`язання не виконав. Заборгованість станом на 16.02.2023 року становить 115539,89 доларів США, з яких 11641,98 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 37110,07 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 66787,84 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 24.11.2023 у справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено у повному обсязі. 17.04.2024 ухвалою суду скасовано заочне рішення, справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суду заяву про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності неявки суду не надав. Представник відповідачів надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на пропуск строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали приходить до такого. Між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № 205078 від 04.06.2007 року відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику 20000,00 доларів США на термін до 04.06.2012 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. /а.с.8-9/. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № 205078 між позивачем 04.06.2007 року було укладено договір поруки №205078-4 з поручителем [PERSON] відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов`язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники./а. с. 13/ Позивач вважає, що станом на 16.02.2023 року відповідач має заборгованість 115539,89 доларів США, з яких 11641,98 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 37110,07 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 66787,84 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Вказане підтверджено наданим банком розрахунком. /а.с. 5-6/. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтею 1049\~ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Статтями 256,257,262,267 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що строк кредитування до 04.06.2012, позивач звернувся до суду 09.03.2023, тобто позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявили відповідачі, що є підставою для відмови у задоволенні позову. У відповідності до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed