Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

20.11.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача, адвоката Сацика Р.В. надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування поданої позовної заяви представником позивача зазначено наступне. З 05.06.2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 11.12.2018 було розірвано. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю за адресою : [ADDRESS] . Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв?язку з чим позивач вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі частини заробітку (доходу). Ухвалою від 19.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження ( а. с. 18). У судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити без його участі та позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити ( а. с. 29-30). Відповідач також подав заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав ( а. с. 35). Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. В силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004, який було розірвано на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2018, що підтверджується свідоцтвом про одруження та копією рішення суду, ухваленого у цивільній справі № 359/9084/18 (а. с. 7, 9-10). Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 15.07.2008 ( а .с. 8). Та обставина, що дочка сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється та підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а. с. 11-12). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання дітей, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд вважає, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, повністю визнав позов, може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з визнанням позову половину належного до сплати судового збору в сумі 536,80 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.ст.141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а відповідач позов визнав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved