Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

11 березня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з ним. У позовній заяві позивач зазначив, що з 06 лютого 2016 року уклав шлюб з відповідачкою по справі, який рішенням Первомайського міськрайнного суду Харківської області від 14 листопада 2022 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично з відповідачкою не проживає однією сім`єю з серпня 2022 року. Відповідачка вийшла заміж та разом з нею виїхали дочки: [PERSON] та [PERSON] , з позивачем залишилася мешкати середня донька [PERSON] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки. \~ \~ \~ \~26 березня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з призначенням на 06 червня 2024 року до підготовчого засідання. \~ \~ \~ \~Позивач до судового засідання не прибув, від останнього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає та просив визначити місце проживання неповнолітньої доньки з ним, на стягненні аліментів з відповідачки згідно цього позову не наполяга. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи [PERSON] також, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідачка до суду не прибула, однак надала суду телефонограму про визнання позову, справу просила розглянути у її відсутність. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України проводить засідання без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. \~ \~ \~ \~Дані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН «Про права дитини». \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~ст.\~11-12\~ЗУ «Про\~охорону дитинства»\~кожна дитина\~має право\~на проживання\~в сім`ї\~разом з\~батьками або\~в сім`ї\~одного з\~них та\~на піклування\~батьків.\~Батько і\~мати мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо своїх\~дітей.\~Предметом основної\~турботи та\~основним обов`язком\~батьків є\~забезпечення інтересів\~своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~ст.\~160-161\~СК України місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків.\~Місце проживання\~дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини.\~Якщо батьки\~проживають окремо,\~місце проживання\~дитини,\~яка досягла\~чотирнадцяти років,\~визначається нею\~самою. Якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом.\~Під час\~вирішення спору\~щодо місця\~проживання малолітньої\~дитини беруться\~до уваги\~ставлення батьків\~до виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~особиста прихильність\~дитини до\~кожного з\~них,\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я\~та інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. П.2.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів передбачено, що при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Зокрема,\~судом встановлено,\~що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 листопада 2022 року рішенням Первомайського міськрайнного суду Харківської області (а.с.13). Від шлюбу вони мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] мешкає разом з батьком за адресою [ADDRESS] , матір дитини в період з серпня 2022 року по теперішній час за зазначеною адресою не проживає (а.с.9). Аліменти на утримання доньки [PERSON] стягнуті з відповідачки за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2024 року. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування, було вирішено визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] де створені всі належні умови для виховання та гармонічного розвитку дитини. Беручи до уваги той факт, що дитина мешкає разом з батьком, який займається її вихованням та розвитком, дбає про її здоров`я, на відміну від матері, та те, що відповідачка визнала позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки відповідачка визнала позов і у суду немає підстав таке визнання не приймати, бо позовні вимоги законні та обґрунтовані, суд вважає, що позов слід задовольнити і на підставі ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому засіданні. \~ \~ \~ \~Судовий збір за вказану позовну вимогу складав на день звернення до суду 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.142 ЦПК України щодо розподілу витрат у разі визнання позову зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи визнання цієї позовної вимоги відповідачкою, з неї на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн., а з державного бюджету позивачеві слід повернути другу його половину у сумі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved