Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Портянко Є.В. звернувся до суду з позовом та прохав суд визнати за [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] )\~право власності\~на збудований\~житловий будинок\~садибного типу\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~за адресою\~ [ADDRESS] . Посилався на те, що в позасудовому порядку вирішити даний спір не можливо, в зв`язку з чим змушений звертатися до суду з даним позовом. У судове засідання\~\~представник позивача адвокат Портянко Є.В. не з`явився, попередньо надавши заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено,\~що на праві приватної власності [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 5324083205:05:001:0155, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування земельної ділянки від 21.07.2022 року. \~ \~ \~ \~З метою реалізації конституційного права на житло [PERSON] на зазначеній вище земельній ділянці було побудовано житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку літ. А-1, А1-1 загальною площею 161,3 кв.м. та житловою площею 104,9 кв.м., вхідного погрібу літ. а, колодязю № 1. З метою належного оформлення права власності за Позивачем на самочинно збудований житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] звернулася до Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області з заявою про надання будівельного паспорту. 03.10.2022 року від Мачухівської сільської ради було отримано відповідь, згідно якої Позивачці відмовлено у видачі будівельного паспорту по причині невідповідності намірів забудови земельної ділянки та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Згідно звіту з технічного обстеження будівельних конструкцій по [ADDRESS] (кадастровий номер 5324083205:05:001:0155) з наданням висновків про можливість подальшої безпечної експлуатації об`єкта встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації, у тому числі відповідність державним будівельним нормам крім того встановлено, що основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта: фундаменти, стіни, перекриття, підлога, перегородки, сходи, дах покрівля, вікна, двері відповідають державним будівельним нормам та встановлено їх готовність до експлуатації, стан задовільний. Відповідно до довідки експерта збудований житловий будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , технічний стан якого визнано як «Задовільний», згідно звіту з технічного обстеження будівельних конструкцій будівлі (шифр 18- 05 24А) та висновків п. 4.12 даного звіту, згідно до вимог ДСТУ-Н Б В. 1.2- 18:2016. Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану, та на момент обстеження даний житловий будинок придатний для проживання. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80\~ЦПК України, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер якої 5324083205:05:001:0155, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою [ADDRESS] , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Ст.41 Конституції України\~встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.319 ЦК\~встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями\~ст.321 ЦК України\~є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом\~ст.325 ЦК\~суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст.328 ЦК). Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються\~статтею 376 цього Кодексу\~(ст.375 ЦК). Згідно положень\~ст.376 ЦК\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі №6-1328цс15, згідно ч.1\~ст.376 ЦК\~самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч.1\~ст.376 ЦК\~ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Згідно\~ст.376 ЦК\~суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки. Право власності в порядку, передбаченому ч.3 ст376\~ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Відповідно до ч.2\~ст.331 ЦК\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку (ч.2\~ст.5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою КМУ від 13.04.2011 № 461\~у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Аналізуючи наведені правові норми, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання за нею права власності на самочинно збудований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами згідно технічного паспорту від 12.04.2024, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved