Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

10.08.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які згодом уточнила заявою від 22.01.2024 року та якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122083400:01:002:0399, 1/2 частку земельної ділянки площею 4,0747 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122083400:01:001:0106 та 1/2 частку земельної ділянки площею 4,0749 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122083400:01:001:0107. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , за життя спадкодавець залишила заповіт від 21.03.2008 року на користь [PERSON] та [PERSON] , однак оскільки заповіт не був зареєстрований у Спадковому реєстрі, спадкування повинно здійснюватися за законом, спадкоємцями першої черги за законом являються [PERSON] та [PERSON] , спадщину позивач за первісним позовом прийняла шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Веліксар Т.І. № 494/02-14 від 07.10.2022 року, їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] її матері [PERSON] , оскільки інформація щодо посвідчення заповіту від 21.03.2008 року за № 176 від імені [PERSON] , відсутня. 22.01.2024 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122083400:01:002:0399, 1/2 частку земельної ділянки площею 4,0747 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122083400:01:001:0106 та 1/2 частку земельної ділянки площею 4,0749 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122083400:01:001:0107. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , за життя спадкодавець залишила заповіт від 21.03.2008 року на користь [PERSON] та [PERSON] , однак оскільки заповіт не був зареєстрований у Спадковому реєстрі, спадкування повинно здійснюватися за законом, спадкоємцями першої черги за законом являються [PERSON] та [PERSON] , спадщину позивач за зустрічним позовом прийняв шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса № 494/02-14 від 07.10.2022 року, було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] його матері [PERSON] , оскільки інформація щодо посвідчення заповіту від 21.03.2008 року за № 176 від імені [PERSON] , відсутня. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якими уточнені первісні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення первісного та зустрічного позовів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення первісного та зустрічного позовів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2024 року зустрічна позовна заява [PERSON] була повернута позивачеві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належать: - земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 484515, виданого 05.07.2002 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-10-32, кадастровий номер 5122083400:01:002:0399; - земельна ділянки площею 4,0747 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 287100, виданого 21.03.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00033, кадастровий номер 5122083400:01:001:0106; - земельна ділянки площею 4,0749 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 287100, виданого 21.03.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00033, кадастровий номер 5122083400:01:001:0107. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.09.2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В матеріалах справи міститься заповіт [PERSON] від 21.03.2008 року під № 176, на користь [PERSON] та [PERSON] , однак цей заповіт не був зареєстрований у Спадковому реєстрі та старостою с. Лощинівка не було підтверджено наявності цього заповіту. Крім цього, жодного доказу про дійсність цього заповіту суду надано не було. Відповідно до заповіту, посвідченого 10.04.2012 року секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 04, [PERSON] заповіла належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 191034, виданого 10.11.2009 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, на земельну ділянку площею 4,0748 га, розташовану на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66744028 від 06.10.2021 року, заповіт [PERSON] від 10.04.2012 року, зареєстрований за № 04 не змінювався та не скасовувався. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.09.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1601, [PERSON] прийняв у спадщину за заповітом земельну ділянку площею 4,0748 га, розташовану на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122083400:01:001:0320 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 191034, виданий 10.11.2009 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за № 010952100480). Однак не вся спадщина була охоплена заповітом, тому спадкування цього спадкового майна здійснюється за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.01.1966 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 31.05.1987 року виконкомом Брезойської сільської ради, згідно з яким [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » та рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2023 року у цивільній справі № 946/6292/22; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 25.08.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за заповітом та законом, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину (спадкова справа № 176/2021). Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 494/02-14 від 07.10.2022 року, було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] та рекомендовано звернутися до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved