Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 57849,60 грн., судовий збір у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.\~ Представник позивача мотивує свої вимоги тим, що 04.02.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №5489692 про надання споживчого кредиту у розмірі 12000 грн. строком на 360 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в повній суммі [PERSON] , шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 19.06.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошові вимоги за кредитним договором № 5489692. Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є новим кредитором відповідачки, який станом на дату звернення до суду має заборгованості перед позивачем у розмірі 57849,60 грн, яка складається з: 12000,00 грн тіло кредиту та 45849,60 грн нараховані проценти. Оскільки відповідачка свої зобов`язання перед попереднім і теперішним кредитодавцем не виконала, то позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду задля примусового стягнення заборгованості з боржника. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надає згоду на прийняття заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.02.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №5489692 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 12000,00 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (а.с.23-28). Встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №5489692 виконало та надало відповідачці кредит в сумі 12000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідачки, що підтверджується листом АТ «ПУМБ» №КНО-20.4/79 від 26.06.2023 (а.с.64). 06.03.2022 р. відповідачка свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконала. У зв`язку з введеням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р. за всіма кредитним договорами. У період з 01.05.2022 р. по 24.06.2022 р. було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 24.06.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідувальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача, однак наданою можливістю споживач не скористався, як зазначає представник позивача у позовній заяві. Первісним кредитором нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 25.06.2022 р. по 03.11.2022 р. за ставкою 1,99%, 132 календарні дні, що становить 31521,60 грн (а.с.10-22). Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів за період з 04.11.2022 р. по 02.01.2023 р. в межах строку договору відповідно, що становить 14328 грн. Загалом відсотки складають 45849,60 грн. Встановлено, що 19.06.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором №5489692 (а.с.58-63, 67). Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомляло відповідачку шляхом направлення їй на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення (а.с.32). 19.06.2023 р. ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 р. від ТОВ «Авентус Україна» до позивача переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, відповідно до акту прийому-передачу реєстру боржників за Договором факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 р. (а.с.63). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент преходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюваться без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні новий кредитор несе ризик настання неспрятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно із ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Що стосується судових витрат, то суд вирішив це наступним чином. Відповідно до звіту про надання правової допомоги від 26.12.2023 р., згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 р. та платіжної інструкції в національній валюті від 20.12.2023 р. № 2251 встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн (а.с.9, 39-40, 67). Відповідно до п. 1-4 ч. 4.ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч. 5ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: approved