Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №74899784. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». 14\~червня 2021\~року між\~ТОВ «1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів»\~та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~укладено договір\~факторингу №14/06/21,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів»\~передає \~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22\~595,95 грн., з яких: 14652 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7943,95 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. 15 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №16852-02/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача згідно з умовами кредитного договору. 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08 грудня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36156 грн., з яких: 12000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24156 грн. сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. сума заборгованості по комісії. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. В зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №74899784 від 14 лютого 2022 року в сумі 22595,95 грн. та заборгованість за кредитним договором №16852-02/2022 від 15 лютого 2022 року в сумі 36156 грн., та понесені судові витрати. 31\~травня 2024\~року представник\~відповідача [PERSON] \~ [PERSON] ,\~який діє\~на підставі\~довіреності від\~20\~травня 2024\~року,\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначено,\~що відповідач\~не визнає\~позовних вимог\~виходячи з\~наступного.\~На підтвердження\~позовних вимог\~позивач подав\~до суду\~копію договору\~від 14.02.2022\~року №\~74899784,\~від 15.02.2022\~року №\~16852-02/2022.\~При цьому,\~приєднані до\~матеріалів справи\~договори не\~містять підписів\~сторін договору. Згідно позовної\~заяви та\~копії поданого\~позивачем договору\~від 14.02.2022\~року №\~74899784,\~від 15.02.2022\~року №\~16852-02/2022,\~такий,\~нібито,\~укладено в\~режимі онлайн\~шляхом заповнення\~відповідачем в\~електронній формі\~анкети-згоди\~клієнта на\~сайті позивача. Електронний документ,\~на підставі\~якого між\~сторонами виникають\~права та\~обов`язки,\~має відповідати\~положенням Закону\~України «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг».\~Доказів укладення\~такого договору,\~який за\~формою відповідає\~вимогам цивільного\~законодавства,\~позивачем не\~надано.\~Позивачем не\~надано доказів\~того,\~що наявна\~в матеріалах\~справи копія\~договору створювалася\~у порядку,\~визначеному Законом\~України «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг» та\~що вона\~підписувалася електронним\~цифровим підписом\~уповноваженою на\~те особою\~(з\~можливістю ідентифікувати\~підписантів договору),\~який є\~обов`язковим\~реквізитом електронного\~документа. Позивачем не\~доведено факту\~укладення сторонами\~договору від\~14.02.2022\~року №\~74899784,\~від 15.02.2022\~року №\~16852-02/2022,\~що в\~свою чергу,\~свідчить про\~те,\~що сторонами\~не було\~погоджено розмір\~та умови\~надання і\~повернення грошових\~коштів,\~а також\~сплати процентів\~та відповідальність\~за несвоєчасне\~виконання зобов`язань,\~а отже\~вимоги позивача\~є необґрунтованими\~та не\~підлягають задоволенню.\~Належними доказами,\~що підтверджують\~наявність заборгованості\~та її\~розмір є\~первинні документи,\~оформлені відповідно\~до статті\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність». Наданий до\~позовної заяви\~розрахунок заборгованості\~за спірним\~кредитним договором\~не містить\~даних про\~суми коштів,\~що сплачені\~відповідачем в\~рахунок погашення\~заборгованості,\~а також\~процентну ставку\~обрахунку заборгованості.\~Якби навіть\~кредитний договір\~було укладено,\~та відповідач\~отримав би\~кошти у\~кредит,\~позивач,\~мав би\~право нараховувати\~відсотки лише\~в межах\~терміну кредитування,\~а нарахування\~відсотків понад\~такий термін\~не відповідає\~вимогам чинного\~законодавства та\~сталій судовій\~практиці Верховного\~суду.\~Відносини щодо\~сплати процентів\~за одержання\~боржником можливості\~правомірно не\~сплачувати кредитору\~борг протягом\~певного часу\~врегульовані ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України.\~Такі проценти\~є звичайною\~платою боржника\~за право\~тимчасово користуватися\~наданими йому\~коштами на\~визначених договором\~та законодавством\~умовах,\~тобто у\~межах належного\~та добросовісного\~виконання сторонами\~договірних зобов`язань,\~а не\~у випадку\~їх порушення.\~Натомість наслідки\~прострочення грошового\~зобов`язання (коли\~боржник повинен\~сплатити грошові\~кошти,\~але неправомірно\~не сплачує\~їх)\~також урегульовані\~законодавством.\~У випадках,\~коли боржник\~порушив умови\~договору,\~прострочивши виконання\~грошового зобов`язання,\~за ч.\~1\~ст.\~1050\~ЦК України\~застосуванню у\~таких правовідносинах\~підлягає положення\~ст.\~625\~цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 03\~червня 2024\~року позивачем\~надано відповідь\~на відзив,\~в якій\~зазначено,\~що кредитні\~договори з\~позичальником укладено\~в електронній\~формі.\~Електронні правочини\~оформлюються шляхом\~фіксації волі\~сторін та\~його змісту.\~Така фіксація\~здійснюється за\~допомогою складання\~документу,\~який відтворює\~волю сторін.\~На відміну\~від традиційної\~письмової форми\~правочину воля\~сторін електронного\~правочину втілюється\~в електронному\~документі.\~Кредитні договори,\~які укладені\~між сторонами\~в електронній\~формі мають\~силу договорів,\~які укладені\~в письмовій\~формі та\~підписані сторонами. Договір правомірно\~укладається шляхом\~приєднання клієнта\~до договору,\~який наданий\~йому для\~ознайомлення в\~електронному вигляді\~на офіційному\~веб-сайті\~(веб-сторінці)\~кредитодавця з\~урахуванням особливостей\~визначених індивідуальною\~частиною.\~Відповідачем було\~вчинено певну\~сукупність дій,\~спрямовану на\~отримання кредиту,\~тобто Відповідач\~самостійно для\~себе визначив\~необхідний для\~себе обсяг\~часу для\~ознайомлення з\~умовами Договору,\~після чого\~проявив намір\~вступити з\~Кредитодавцем в\~договірні відносини\~на умовах\~визначених Правилами. У відповідності\~до умов\~кожного укладеного\~договору,\~його підписання\~здійснювалось електронним\~підписом Позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора,\~який було\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону вказаний\~Позичальником при\~укладанні кредитного\~договору.\~Враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані позичальником\~кошти в\~добровільному порядку\~не повернуті,\~а також\~вимоги частини\~другої статті\~530\~ЦК України\~за змістом\~якої,\~якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~в будь-який\~час,\~що свідчить\~про порушення\~його прав.\~Неістотні недоліки\~в документах,\~що містять\~відомості про\~господарську операцію,\~не є\~підставою для\~невизнання господарської\~операції,\~за умови,\~що такі\~недоліки не\~перешкоджають можливості\~ідентифікувати особу,\~яка брала\~участь у\~здійсненні господарської\~операції,\~та містять\~відомості про\~дату складання\~документа,\~назву підприємства,\~від імені\~якого складено\~документ,\~зміст та\~обсяг господарської\~операції тощо.\~Розрахунки у\~сфері електронної\~комерції можуть\~здійснюватися з\~використанням платіжних\~інструментів,\~електронних грошей,\~шляхом переказу\~коштів або\~оплати готівкою\~з дотриманням\~вимог законодавства\~щодо оформлення\~готівкових та\~безготівкових розрахунків,\~а також\~в інший\~спосіб,\~передбачений законодавством\~України,\~що регулює\~надання платіжних\~послуг.\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» в\~повній мірі\~доведено факт\~отримання Відповідачем\~кредитних коштів\~та наявності\~відповідної заборгованості. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. В зв`язку з викладеним позивач просив задовольнити позов в повному обсязі. 04\~червня 2024\~року відповідачем\~надано заперечення\~на відповідь\~на відзив,\~в яких\~він зазначив,\~що позивач\~не надає\~жодного доказу,\~який би\~дозволив достовірно\~з`ясувати обставини\~нібито укладення\~кредитного договору.\~ Не\~пояснює яким\~чином проводилась\~ідентифікація особи,\~та чи\~проводилась вона\~взагалі.\~Не надає\~доказів проведення\~такої ідентифікації.\~Не надає\~доказів відправлення\~одноразового ідентифікатора\~Відповідачеві.\~Не надає\~доказів того,\~що саме\~Відповідач використав\~нібито відправлений\~ідентифікатор для\~нібито укладення\~кредитного договору. Відповідач категорично\~заперечує укладення\~договору від\~14.02.2022\~року №74899784,\~від 15.02.2022\~року №\~16852-02/2022,\~та за\~відсутності будь-яких\~доказів,\~які б\~свідчили про\~вчинення саме\~Відповідачем дій\~направлених на\~укладення договору\~вважає вимоги\~позивача надуманими\~та необґрунтованими. Договір позики\~є укладеним\~з моменту\~передання грошей\~або інших\~речей,\~визначених родовими\~ознаками.\~Це означає,\~що навіть\~якщо такий\~договір підписаний\~сторонами,\~але кошти\~(речі)\~позичальникові не\~надані,\~такий договір\~є неукладеним.\~Тільки фінансовий\~документ про\~отримання коштів\~є умовою\~його укладення,\~а значить\~і правових\~наслідків для\~позичальника.\~Належними доказами,\~які підтверджують\~перерахування Відповідачу\~певної суми\~можуть бути\~виключно первинні\~документи,\~оформлені у\~відповідності до\~вимог ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність». Позивачем, ні до позовної заяви, і на до відповіді на відзив не надано жодного доказу перерахування коштів та отримання таких коштів Відповідачем. В звязку з викладеним відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 03 травня 2024 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №74899784. За умовами даного Договору, [PERSON] отримав від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» грошові кошти в сумі 14652,00 грн., строком на 30 днів з датою повернення кредиту 16 березня 2022 року, із відсотковою ставкою 1,99% за один день користування кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка 443,3%, орієнтовна загальна вартість позики 16838,81 грн. Даний Договір підписаний 14 лютого 2022 року електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до п.п.20, 21 договору позики №74899784 від 14 лютого 2022 року, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників №11 від 27 жовтня 2023 року. Згідно з витягом з реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сума заборгованості [PERSON] становить 22\~595,95 грн, з яких 14 652 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7\~943,95 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27 жовтня 2023 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 15 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №16852-02/2022. Даний Договір підписаний 15 лютого 2022 року електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За умовами договору, Товариство зобов`язалось надати відповідачу фінансовий кредит в розмірі 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто, до 16 березня 2022 року, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1.25% на добу. Тип процентної ставки фіксований. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки клієнта. Відповідно до п.п.1.13,1.17 договору про надання фінансового кредиту №16852-02/2022 від 15 лютого 2022 року сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для підписання договору на телефонний номер клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, клієнт підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора. 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 08 грудня 2022 року до договору факторингу №08122022 від 08 грудня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36 156 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 156 грн. сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. сума заборгованості по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08 грудня 2022 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. У справі встановлено, що відповідно до умов укладеного 14 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] договору сума кредиту складає 14 652 грн. Для підписання договору позики [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали договір позики. ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконало та надало кредит в сумі 14 652,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників №11 від 27 жовтня 2023 року. Згідно п.п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №6). Згідно з витягом з реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сума заборгованості [PERSON] становить 22 595,95 грн, з яких 14 652 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 943,95 грн. сума заборгованості за відсотками. Договір позики підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 14 лютого 2022 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір позики не був би укладений. Відповідно до умов укладеного 15 лютого 2022 року між ТОВ ФК «Інвеструм» та [PERSON] договору №16852-02/2022 сума кредиту складає 12 000 грн. Для підписання кредитного договору [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. ТОВ ФК «Інвеструм» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконало та надало кредит в сумі 12 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно п.п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку №4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №5). Відповідно до реєстру боржників від 08 грудня 2022 року до договору факторингу №08122022 від 08 грудня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36 156 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 156 грн. сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. сума заборгованості по комісії. Кредитний договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 15 лютого 2022 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем [PERSON] таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Таким чином, оспорювані договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті кредитодавців подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого кредитодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання договорів, що укладення таких договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем спірні договори не були б укладені сторонами, суд приходить до висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Отже, між сторонами у справі укладені договори, за умовами яких відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тіла кредиту або відсотків матеріали справи не містять. Як вбачається із змісту спірних договорів між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів. Підпис відповідача під договорами свідчить про його ознайомлення з усіма їхніми умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України. Підписавши спірні договори, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з їхніми умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочини вчинено в формі, встановленій законом, та вони були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраних ним фінансових установ, отримавши від останніх всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Відповідач, зазначаючи у відзиві, що він не укладав вказаних договорів, не надав жодних доказів на підтвердження цього, зокрема, не звертався до суду із позовом про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій, крім того, він мав змогу надати суду роздруківку руху коштів по його карткам. Позичальником не доведено належного повернення позичених коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Заявляючи вимогу про стягнення відсотків в розмірі 7 943,95 грн. за договором позики від 14 лютого 2022 року позивач виходив з того, що договір був пролонгований, проте суду не надано доказів такої пролонгації. З п.6 договору позики від 14 лютого 2022 року вбачається, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. З наданих суду документів вбачається погодження сторонами строку користування кредитом на 30 днів, доказів пролонгації договору суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що строк користування кредитом за договором від 14 лютого 2022 року збіг через 30 днів, тобто, 16 березня 2022 року. Заявляючи вимогу про стягнення відсотків в розмірі 24 156 грн. за кредитним договором від 15 лютого 2022 року позивач виходив з того, що договір був пролонгований, проте суду не надано доказів погодження сторонами умов такої пролонгації. Отже, суд приходить до висновку, що строк користування кредитом за договором від 15 лютого 2022 року збіг через 30 днів, тобто, 17 березня 2022 року. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого кредитним договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц. Отже, право кредитодавця нараховувати відсотки за договором від 14 лютого 2022 року припинилось після спливу строку кредитування, тобто, після 16 березня 2022 року, тому суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення відсотків за договором позики від 14 лютого 2022 року за період після закінчення погодженого сторонами строку користування кредитом та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 14 лютого 2022 року в розмірі 16\~838,81 грн., з яких 14\~652,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~186,81 грн. сума заборгованості за відсотками. Право кредитодавця нараховувати відсотки за договором від 15 лютого 2022 року припинилось після спливу строку кредитування, тобто, після 17 березня 2022 року, тому суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення відсотків за кредитним договором від 15 лютого 2022 року за період після закінчення погодженого сторонами строку користування кредитом та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2022 року в розмірі 16 500 грн., з яких 12 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики №74899784 від 14 лютого 2022 року в розмірі 16 838,81 грн. та суму заборгованості за кредитним договором №16852-02/2022 від 15 лютого 2022 року в розмірі 16 500,00 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 33\~338,81 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 56,75 % ((33\~338,81 грн. задоволені вимоги) / ( 58\~751,95 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1 718 грн. 39 коп. (3\~028,00 грн. сплачений судовий збір * 56,75 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~718,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial