Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Представник відповідача адвокат Лащук Ю.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі. Заяву обгрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2024 відмовлено у задоволенні вищевказаного позову. Представником відповідача у додаткових письмових поясненнях від 26.05.2024 та в судовому засіданні 27.05.2024 до закінчення судових дебатів було заявлено про вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10\~000 гривень. Відповідач понесла судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., які на підставі ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові - просила стягнути на її користь із позивача. В судове засідання учасники справи не з`явилися. На адресу суду 07.06.2024 від представника відповідача адвоката Лащук Ю.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст.270 ЦПК України). За таких обставин розгляд заяви здійснювався у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів згідно\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, прийшов до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті\~137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі частини 3 статті\~141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті\~270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2024 у задоволені позову по цивільній справі за позовом Приватного Акціонерного\~товариства "Страхова\~компанія "Провідна"\~до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача Приватне\~акціонерне товариство\~Страхова група\~«ТАС» про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди відмовлено. Професійну правничу допомогу відповідачу [PERSON] у справі надавала адвокат Лащук Ю.В., на підтвердження чого надано наступні документи: договір про надання правової допомоги №25-05/01 від 25.05.2023 року, копію додаткової угоди №1 від 25.05.2023 до договору про надання правової допомоги №25-05/01 від 25.05.2023, копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 27.05.2024, квитанція до прибуткового касового ордеру №27-05/01 від 27.05.2024, копія цивільно-правового договору №25-05/01 від 25.05.2023 року. Отже, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача адвокат Лащук Ю.В. надала суду визначені ЦПК України документи щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості. Тому суд вважає, що представником відповідача надано необхідні докази про понесення судових витрат, заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг). У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Суд, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, квитанцію про сплату послуг; співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які поніс відповідач підлягають до задоволення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Як вбачається з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це суд вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Outcome: approved