Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 30 квітня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі ТОВ ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 20 грудня 2021 року та становить 32172,74 грн., а також просив стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 3028 грн. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 7100 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 18 травня 2017 року АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідач, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 39.99 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 18.05.2017 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Позивач свої зобов`язання за договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. Відповідачка взятих на себе зобов`язань по договору не виконувала, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надавала, внаслідок чого станом на 20 грудня 2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором 32172,74 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Представник позивача ТОВ ФК «Еліт Фінанс» за довіреністю Плачинда К.О.\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлений\~в установленому\~порядку, надав до\~суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідачка [PERSON] у встановленому законом порядку повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації місця проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Згідно акту, складеного працівниками апарату суду, вручити [PERSON] судову повістку, копію ухвали, позовної заяви з додатками неможливо, у зв`язку з тим, що остання відсутня за зареєстрованим місцем проживання. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористалася, відзив на позов не подала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 30.04.2024 позивач звернувся до суду з даним позовом. 10.05.2024 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки. 14.05.2024 суд відкрив спрощене провадження та призначив справу до судового розгляду на 12 червня 2024 року. 12 червня 2024 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Судом встановлено, що АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 18 травня 2017 року. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 39.99 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідачки на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідачка погодилася на приєднання до публічної пропозиції та підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Позивач свої зобов`язання за договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. Відповідачка взятих на себе зобов`язань по договору не виконувала, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надавала, внаслідок чого станом на 20 грудня 2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором 32172,74 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 18.05.2017 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 32172,74 грн. З виписки по особовому рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 18.05.2017 по 05.02.2024 року слідує, що відповідач отримувала кредитні кошти та користувалася ними. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 20 грудня 2021 року у відповідача існує заборгованість в сумі 32172,74 грн. Встановлені обставини підтверджуються офертою, акцептом пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, копією паспорта [PERSON] , копією договору факторингу, з додатками, актом приймання-передачі реєстру боржників, платіжним дорученням про перерахування коштів за право вимоги згідно договору факторингу, випискою по рахунку з кредитною карткою [PERSON] , розрахунком заборгованості, іншими матеріалами справи. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 цього Кодексу\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Сторони договору узгодили всі істотні умови: мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн; процентна ставка 39.99 % річних; тип процентної ставки фіксований; обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідачки виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачці, а відповідачка порушила умови договору, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом 20.12.2021 року складала 32172,74 грн, що підтверджується відповідним розрахунком, який відповідачкою не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачкою суду не подано. 20.12.2021 року АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» уклали договір факторингу за яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною 2 ст. 137 ЦПК встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів розмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як встановлено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).. За приписами ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., який відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, судом встановлено, що 05 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В.М. укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3.1 даного договору, вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1000 грн. без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом. Згідно п. 3.4 договору, клієнт зобов`язується оплачувати адвокату усі додаткові витрати пов`язані з виконанням даного договору (витрати на відрядження, отримання довідок та ін.) Згідно поданого акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 07 березня 2024 року адвокатом надані послуги тривалістю 7,1 години загальною вартістю 7100 гривень, а саме: надання первинної консультації замовнику у справі адвокатом витрачено 1 год. часу, вартість якої складає 1000 грн.; на правовий аналіз наявних документів у замовника правової ситуації із застосування відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини витрачено 3 год. часу вартістю 3000 грн.; на підготовку та подання позовної заяви витрачено 3,1 год. часу, вартістю 3100 грн. На підтвердження сплати зазначеної суми надано копію платіжного доручення №1141 від 07 березня 2024 року, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» сплатило адвокату Макєєву В.М. кошти згідно договору №05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 року без ПДВ в сумі 7100 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем, дійсно, були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.) У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved