Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення перешкод у користування та володінні спадковим майном шляхом вселення, позовні вимоги за яким 18.04.2024 року її представником адвокатом Стецяк В.М. в порядку ст. 49 ЦПК України були зменшені до наступних: визнати за [PERSON] 1/2 частку в праві власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] . Позивачка посилалась на те, що житловий будинок [ADDRESS] був збудований батьками сторін у 1978 році, що підтверджується актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння виданого 04.10.1978 року уповноваженою комісією Рудківського відділу комунального господарства Комбінату комунальних підприємств Львівська область м. Рудки на ім`я батька сторін [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. До дня смерті він проживав за адресою [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] та доньками [PERSON] , [PERSON] . Виходячи із рівності часток у майні подружжя, на момент смерті батькові сторін належала ідеальна частка у житловому будинку [ADDRESS] . Заповіту батько не складав, а відтак спадщину за законом прийняли позивачка, відповідачка та їхня матір [PERSON] , яка була дружиною спадкодавця, як спадкоємці за законом по 1/6 частці у праві власності на житловий будинок. Із метою оформлення спадщини сторони та [PERSON] звернулись до Рудківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом було заведено спадкову справу № 53529834. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька нотаріус відмовив з тих підстав, що у них немає витягу про державну реєстрацію вказаного будинку та він не зареєстрований у Самбірському МБТІ. [INFO] померла матір сторін [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою [ADDRESS] на та з нею були зареєстровані позивачка з відповідачкою (крім інших членів сім`ї) та відповідно спадщину після її смерті вони прийняли. На день смерті [PERSON] належала частка в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] як частка в майні подружжя та 1/6 частка - в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . Оскільки [PERSON] заповіту не складала, то сторонам належить (1/2 + 1/3):2=1/3) по 1/3 частці в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері. Отже, сторонам належить по 1/2 частці у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] (1/6 частка - в порядку спадкування за законом після смерті батька та 1/3 частка - в порядку спадкування за законом після смерті матері). З метою оформлення спадщини після смерті матері, позивачка звернулась до нотаріуса Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом заведена спадкова справа № 69317502, про що видано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26.05.2022 року. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено у зв`язку із тим, що право власності не зареєстроване у встановленому законом порядку Самбірським МБТІ. Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати за [PERSON] 1/2 частку в праві власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] . 31.05.2024 року [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування посилалась на те, що предметом первісного та зустрічного позову є житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78,3 кв.м., житловою 51,6 кв.м., який згідно звіту про оцінку майна, виготовлену СОД [PERSON] , становить 594 250,00 грн., вартість частки, що є предметом позову становить 297 125 грн. 00 коп. - ціна позову. Даний житловий будинок був збудований подружжям [PERSON] та [PERSON] за час спільного подружнього життя (шлюб між ними був зареєстрований 28.04.1959 року) на підставі рішення про відведення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку №78 від 26.06.1970 року [PERSON] ; договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку від 9.12.1970 року. Актом про закінчення будівництва і ввід в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 4.10.1978 року забудовника [PERSON] підтверджується правомірність забудови і введення в експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, право власності забудовника [PERSON] на даний житловий будинок не було зареєстроване в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стало причиною неможливості оформлення спадщини на дане майно в нотаріальній конторі. Оскільки, предметом первісного і зустрічного позову є визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , то вважає, що позов [PERSON] до неї та її позов до [PERSON] є взаємопов`язані, а тому доцільним є їхній спільний розгляд в одному провадженні. На підставі викладеного, просить суд визнати за [PERSON] право власності на частку в житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78,3 кв.м., житловою 51,6 кв.м. Представником [PERSON] адвокатом Стецяк В.М. подано до суду заяву, в якій зазначено, що відповідачем подано зустрічний позов з аналогічними позовними вимогами. Не заперечує щодо об`єднання позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] із первісним позовом. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.05.2024 року, постановлено прийняти до спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та об`єднати в одне провадження. Позивачка-відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, її представник адвокат Стецяк В.М. подала до суду заяву, в якій зазначила, що первісний позов підтримує та просить задовольнити. Зустрічний позов визнає. Судове засідання просить проводити за її відсутності та відсутності позивача. Відповідачка-позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду відзив про визнання позову, де зокрема вказала, що позов [PERSON] визнає повністю. Не заперечує, щоб визнати за [PERSON] частку в праві власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] . Просить справу розглянути і вирішити у її відсутності. Зустрічний позов просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що предметом первісного та зустрічного позову є житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78,3 кв.м., житловою 51,6 кв.м. Із копії свідоцтва про шлюб відомо, що 28.04.1959 року було зареєстровано шлюб між батьками сторін - між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Даний житловий будинок був збудований подружжям [PERSON] та [PERSON] за час спільного подружнього життя, що підтверджується рішенням про відведення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку №78 від 26.06.1970 року [PERSON] ; договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку від 9.12.1970 року (а.с. 26, 27-28). Актом про закінчення будівництва і ввід в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 04.10.1978 року забудовника [PERSON] підтверджується правомірність забудови і введення в експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-25). Із довідки виданої Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації №1650 від 17.08.2023 року відомо, що згідно записів у реєстрових книгах Самбірського МБТІ, житлового будинку на правах особистої власності в [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 32). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10.10.2012 року (а.с. 17). Спадкування його майна здійснюється за законом. Спадкова справа зареєстрована у Рудківській державній нотаріальній конторі Самбірського району Львівської області за №53529834 (а.с. 20). Із повідомлення Рудківської державної нотаріальної контори Самбірського району Львівської області від 28.08.2014 року, адресованого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відомо, що оскільки, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , а відповідно: Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно не зареєстрований встановленому порядку Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації та не має витягу про державну реєстрацію (реєстраційного посвідчення) житлового будинку [ADDRESS] , Рудківська державна нотаріальна контора Львівської області не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищезгадане майно. За захистом своїх прав, як спадкоємців за законом після смерті [PERSON] щодо даного майна, рекомендовано звернутись до суду (а.с. 29). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рудківської міської ради №1802 від 28.09.2014 року відомо, що на момент смерті [PERSON] разом із були зареєстровані та проживали спадкоємці першої черги за законом: його дружина: [PERSON] , та дочки: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Отже, спадщину [PERSON] , яка становила частку вище вказаного житлового будинку з господарськими спорудами, прийняли в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме по 1/6 частці кожен у житловому будинку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 18). Спадкування її майна здійснюється за законом. Спадкова справа зареєстрована у Рудківській державній нотаріальній конторі Самбірського району Львівської області за №69317502 (а.с. 21). Як вбачається із повідомлення Рудківської державної нотаріальної контори Самбірського району Львівської області від 13.04.2023 року, адресованого [PERSON] відомо, що оскільки, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , а відповідно: Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно не зареєстрований встановленому порядку Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації та не має витягу про державну реєстрацію (реєстраційного посвідчення) житлового будинку [ADDRESS] , Рудківська державна нотаріальна контора Львівської області не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищезгадане майно. За захистом свого права, як спадкоємця [PERSON] , рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування щодо вищезазначеного майна. Іншими спадкоємцями, які прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON] є донька померлого - [PERSON] , [INFO] та була дружина померлого - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 30). Із довідки, виданої Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Рудківської міської ради №748 від 09.06.2023 року відомо, що на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані спадкоємці першої черги за законом: її дочки: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). [PERSON] на день смерті мала право на 2/3 частин житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , з яких частка в спільному майні подружжя та 1/6 частка після смерті чоловіка, [PERSON] . Відповідно, сторони у справі в порядку спадкування по частці майна [PERSON] за законом набули право по 1/3 частці спірного житлового будинку. І разом із успадкованими по 1/6 частці житлового будинку після смерті батька, [PERSON] , вони мають право по частці у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78,3 кв.м., житловою 51,6 кв.м. Той факт, що Гриб [PERSON] та [PERSON] були батьками сторін у справі підтверджується такими документами. Зокрема, що [PERSON] була дочкою [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] . У подальшому своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] » після укладення шлюбу згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.09.1986 року, а згодом на « [PERSON] » після укладення другого шлюбу згідно свідоцтва про одруження 1 [NUMBER] (а.с. 11-12). Те, що [PERSON] була донькою [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , згідно якого дошлюбне прізвище « [PERSON] » вона змінила на прізвище « [PERSON] » (а.с. 15-16). Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу \~України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме Із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" набрав чинності з 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V "Прикінцеві положення" цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Згідно листа Міністерства юстиції України від 23.02.2016 року №8.4-35/18/1 Щодо державної реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна, збудовані до 5 серпня 1992 року, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. (правовий висновок викладений в постанові КЦС ВС від 10.10.2018року у справі №557/1209/16-ц провадження №61-19875св18.) Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину та нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого 23 червня 2023 року ФОП [PERSON] , загальна площа будинку становить 78,3 кв. м, житлова 51,6 кв.м. (а.с. 34-38, 39-43). Оскільки, житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78,3 кв.м., житловою 51,6 кв.м. був правомірно збудований подружжям [PERSON] та [PERSON] за час спільного подружнього життя, то відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС України, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, вони мали права власника на дане майно по 1/2 частці кожен і незважаючи на те, що на даний час нерухоме майно не зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, це є нерухоме майно яке може бути предметом спадщини. Беручи до уваги вищенаведене суд доходить висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають до задоволення у повному обсязі, підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.

Outcome: approved