Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб, який був укладений 12 липня 2014 року та зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 843, розпався і зберегти його неможливо. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, шлюб розірвати, стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу та судовий збір, залишити прізвище дружини « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Полтавського\~міського управління\~юстиції за\~ актовим\~записом \~№843 (а.с.11); від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, втрати поваги та взаєморозуміння. На час розгляду справи проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 26.12.2023 року між адвокатом Хворост Д.М. та [PERSON] укладений договір №102 про надання правової допомоги (а.с.10). Відповідно до п.п.3.1 п.3 вартість наданих юридичних послуг Бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги. Відповідно до тарифів вказаних в додатку №1 до договору та виставляє клієнту відповідний рахунок. Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги №102 від 26.12.2023 вартість послуг на правничу допомогу становить 4000 грн, яка включає в себе: надання первинної усної консультації щодо порядку розірвання шлюбу, підготовка, написання і подача до суду позову (а.с.13) . Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень стосовно розміру витрат на правничу допомогу не надав, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. \~

Outcome: approved