Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 102 386,00 грн у якості відшкодування шкоди, завданої майну. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що приналежна їй на праві власності квартира [ADDRESS] була залита відповідачем, що підтверджується актом № 10/11/23/602 обстеження квартири [ADDRESS] про наслідки залиття житлового приміщення, який 10.11.2023 був складений відповідальними особами ОСББ «Печерська Панорама». З акту вбачається, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося 03.11.2023 з вини власника вище розташованої квартири [ADDRESS] внаслідок недотримання правил експлуатації внутрішньої сантехнічної системи квартири, а саме внаслідок витоку води з пошкодженого шлангу для змішувача на системі холодного водопостачання в приміщенні кухонної кімнати. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на рухоме майно. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року було відкрито провадження в порядку позовного спрощеного провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні 03 квітня 2024 року о 12 год. 00 хв. 02.04.2024 року позивач подала заяву, якою, зокрема, просила зменшити розмір заявлених позовних вимог, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 84 331,00 грн у якості відшкодування шкоди, завданої майну, розмір якої підтверджується звітом про незалежну оцінку майна, що виконаний [PERSON] . Відповідач в судове засідання 03 квітня 2024 року не з`явилася без повідомлення причин, про місце, час і день розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву чи заперечень на позовну заяву не подала. Предстанник позивача адвокат Архіпов О.Ю. в судовому засідання 03 квітня 2024 року позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення їх розміру підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання 29 травня 2024 року сторони, зокрема відповідач, не з`явилися без повідомлення про причини неявки, незважаючи на те, що про місце, час і день розгляду справи повідомлялися належним чином. Враховуючи наведене, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до акту № 10/11/23/602 Обстеження квартири [ADDRESS] , про наслідки залиття житлового приміщення, який 10.11.2023 був складений відповідальними особами ОСББ «Печерська Панорама», квартира [ADDRESS] була залита з вини власника вище розташованої квартири [ADDRESS] внаслідок недотримання правил експлуатації внутрішньої сантехнічної системи квартири, а саме внаслідок витоку води з пошкодженого шлангу для змішувача на системі холодного водопостачання в приміщенні кухонної кімнати. Наданий позивачем акт обстеження квартири відповідає за формою і змістом додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.10.2005 року № 76. З витягів з Державного реєстру речових прав на рухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, а квартира [ADDRESS] - відповідачу. Звітом про незалежну оцінку майна, що виконаний [PERSON] , підтверджується, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок залиття квартири водою, станом на дату оцінки, становить (без урахування ПДВ) 84 331,00 грн. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 554/1583/16-ц аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Таким чином, позивач на підставі належних та допустимих доказів підтвердила факт завдання шкоди за участі відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Розмір позовних вимог відповідає розміру заподіяної шкоди. Положеннями статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку, що позивачем були доведені обставини, на які позивач посилалася при зверненні до суду із цим позовом, а вимоги позивача ґрунтуються на законі. З огляду на зазначене вимоги позивача про відшкодування шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1 073,60 грн, сплачений позивачем за подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved