Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 49 000 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 1 880 742 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрито. Ухвалою суду встановлено, що в січні 2008 року [PERSON] , шляхом зловживання довірою [PERSON] , заволоділа належним останній майном, у вигляді грошових коштів в особливо великих розмірах, за наступних обставин: Так, [PERSON] , в грудні 2007 року, точний час та місце встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, при зустрічі з [PERSON] , з якою підтримувала товариські відносини, повідомила останній завідомо неправдиву інформацію про те, шо має можливість вирішити питання щодо придбання житлових квартир у новобудовах міста Києва, з подальшим отриманням свідоцтва на право власності, за ціною яка значно дешевше ринкових цін, хоча у дійсності не мала будь-якого наміру та можливості на вирішення питань в сфері надання документів, що засвідчують право власності на житлове приміщення, оскільки не була наділена відповідними на те владними та організаційними повноваженнями. В свою чергу, [PERSON] , будучи введеною в оману [PERSON] , повідомила останній, що має намір придбати трьохкімнатну квартиру за пропозицією [PERSON] . У відповідь на це, [PERSON] , повідомила, що сприятиме у вирішенні питання щодо отримання свідоцтва про право власності на квартирне приміщення, загальна вартість якого становить 49000 доларів США, на що [PERSON] вказала, що наразі не має можливості для сплати всієї грошової суми, та те, що буде сплачувати її частинами, на що [PERSON] не заперечувала. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами [PERSON] , [PERSON] на початку січня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, зустрілась з потерпілою на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: [ADDRESS] , де громадянка [PERSON] передала [PERSON] частину грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 січня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 75 750 гривень. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами [PERSON] , на початку лютого 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, [PERSON] знову зустрілася з громадянкою [PERSON] на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоренка, 33 , де остання передала [PERSON] наступну частину грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 лютого 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 75 750 гривень. В подальшому, на початку квітня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, громадянка [PERSON] , знову перебуваючи на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: [ADDRESS] , передала [PERSON] , частину грошових коштів в розмірі 5 000 доларів CШA, що відповідно курсу Національного банку України станом па 1 квітня 2008 року, точний час та місце встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 25 250 гривень. В подальшому, на початку травня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, громадянка [PERSON] знову перебуваючи на території ринку «ІІозпяки», розташованою за адресою: [ADDRESS] , передала [PERSON] частину грошових коштів в розмірі 5 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 травня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 25 250 гривень. В подальшому, на початку червня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, громадянка [PERSON] , знову перебуваючи на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: [ADDRESS] , передала [PERSON] частину грошових коштів в розмірі 9 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 червня 2008 року, з розрахунку 4 гривні 85 копійок за 1 долар CШA, складає 43 650 гривень. В подальшому, громадянка [PERSON] будь-яких дій, спрямованих на виконання зобов`язань щодо забезпечення житлом [PERSON] не виконала, при цьому грошові кошти не повернула та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями, шляхом зловживання довірою [PERSON] , заволоділа належними останній грошовими коштами на загальну суму 245 650 (двісті сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень, чим спричинила матеріального збитку в особливо великих розмірах. Таким, чином позивач вказує, що в період з січня по червень 2008 року [PERSON] , шляхом оману заволоділа грошовими коштами [PERSON] на загальну суму 49 000 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 1 880 742 грн. [INFO] [PERSON] померла, а після її смерті [PERSON] успадкувала належне майно та відповідні майнові права та обов`язки. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що має право на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 49 000 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 1 880 742 грн. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрито. Ухвалою суду встановлено, що в січні 2008 року [PERSON] , шляхом зловживання довірою [PERSON] , заволоділа належним останній майном, у вигляді грошових коштів в особливо великих розмірах, за наступних обставин: Так, [PERSON] , в грудні 2007 року, точний час та місце встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, при зустрічі з [PERSON] , з якою підтримувала товариські відносини, повідомила останній завідомо неправдиву інформацію про те, шо має можливість вирішити питання щодо придбання житлових квартир у новобудовах міста Києва, з подальшим отриманням свідоцтва на право власності, за ціною яка значно дешевше ринкових цін, хоча у дійсності не мала будь-якого наміру та можливості на вирішення питань в сфері надання документів, що засвідчують право власності на житлове приміщення, оскільки не була наділена відповідними на те владними та організаційними повноваженнями. В свою чергу, [PERSON] , будучи введеною в оману [PERSON] , повідомила останній, що має намір придбати трьохкімнатну квартиру за пропозицією [PERSON] . У відповідь на це, [PERSON] , повідомила, що сприятиме у вирішенні питання щодо отримання свідоцтва про право власності на квартирне приміщення, загальна вартість якого становить 49000 доларів США, на що [PERSON] вказала, що наразі не має можливості для сплати всієї грошової суми, та те, що буде сплачувати її частинами, на що [PERSON] не заперечувала. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами [PERSON] , [PERSON] на початку січня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, зустрілась з потерпілою на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: [ADDRESS] , де громадянка [PERSON] передала [PERSON] частину грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 січня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 75 750 гривень. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами [PERSON] , на початку лютого 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, [PERSON] знову зустрілася з громадянкою [PERSON] на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоренка, 33 , де остання передала [PERSON] наступну частину грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 лютого 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 75 750 гривень. В подальшому, на початку квітня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, громадянка [PERSON] , знову перебуваючи на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: [ADDRESS] , передала [PERSON] , частину грошових коштів в розмірі 5 000 доларів CШA, що відповідно курсу Національного банку України станом па 1 квітня 2008 року, точний час та місце встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 25 250 гривень. В подальшому, на початку травня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, громадянка [PERSON] знову перебуваючи на території ринку «ІІозпяки», розташованою за адресою: [ADDRESS] , передала [PERSON] частину грошових коштів в розмірі 5 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 травня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 25 250 гривень. В подальшому, на початку червня 2008 року, точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, громадянка [PERSON] , знову перебуваючи на території ринку «Позняки», розташованого за адресою: [ADDRESS] , передала [PERSON] частину грошових коштів в розмірі 9 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 червня 2008 року, з розрахунку 4 гривні 85 копійок за 1 долар CШA, складає 43 650 гривень. В подальшому, громадянка [PERSON] будь-яких дій, спрямованих на виконання зобов`язань щодо забезпечення житлом [PERSON] не виконала, при цьому грошові кошти не повернула та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями, шляхом зловживання довірою [PERSON] , заволоділа належними останній грошовими коштами на загальну суму 245 650 (двісті сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень, чим спричинила матеріального збитку в особливо великих розмірах. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). В силу положень ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають додатковому доказуванню. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях, або право на відшкодування збитків, що належало спадкодавцеві відповідно до закону. Так, після смерті [PERSON] її донька [PERSON] успадкувала належне майно та відповідні майнові права та обов`язки. Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК Українивідповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved