Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 52214 від 20.05.2021 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису зареєстрованому в реєстрі за № 52214, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 20.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дакорд Фінанс» заборгованості в розмірі 19832,52 грн. У зазначеному виконавчому написі № 52114 від 20.05.2021 року, зазначено прізвище « [PERSON] », а прізвище позивача « [PERSON] », але інші персональні дані зазначені її. Зазначила, що ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ВП № 67019611 позивач вважає, що виконавчий напис № 52214 від 20.05.2021 року вчинено з грубими порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Звернула увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від відповідача та позивача первинні щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем , а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Крім того, до виконавчого напису долучено договір, який був укладений позивачем 30.12.2013 року та наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. З даною інформацією позивач не згодна, оскільки вона давно кошти по даному кредиту сплатила. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 9.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.04.2024 року вказану справу передано для розгляду судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердіновій А.В. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в\~судове засідання\~не з`явилася,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлена належним\~чином,\~подала заяву,\~зареєстровану судом\~26.12.2023 року за вх. № 12813 про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач ТОВ «Дакорд Фінанс» в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повернуті конверти на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не відомі. Від відповідача відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази - не надходили. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Кіровоградської області\~Городецька Ю.С.\~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином,\~подала заяву,\~зареєстровану судом\~22.12.2023 року за вх. № 12754 про розгляд справи за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повернуті конверти на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не відомі. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Інші учасники справи, у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Запереченнь від сторін проти заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52214, за яким звернено стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження:невідомо, місце роботи:невідомо, місце реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 240621-ФК від 30.04.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 011020-ФМ від 01.10.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20.01.2020 року, якому ПАТ «Платинум Банк», на підставі Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1084/7012CLAPS від 30.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] Пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Дакорд Фінанс», стягнути З [PERSON] за період з 30.04.2021 року по 20.05.2021 року включно, суму у розмірі: 10266,20 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 9516,32 заборгованість за пенею; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 19832,52 грн (а.с. 11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 67019611) від 4.10.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 52214 від 20.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення із боржника [PERSON] на користь ТОВ «Дакорд Фінанс» заборгованості в розмірі 10266,20 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 9516,32 заборгованість за пенею; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 19832,52 грн (а.с. 8). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] видано 28.11.1997 року Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я [PERSON] (а.с. 9-10). Згідно із копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 10). Позивач [PERSON] оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис. Судом, в свою чергу, відзначається, що правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріусом регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України\~«Про\~нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції\~України\~22.02.2012\~року\~№296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в Главі 14\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» та Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.87\~Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат»та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,\~16,\~18 ЦК\~України, статей 50,\~87,\~88\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу за кредитним договором № 1084/7012CLAPS від 30.12.2013 року від ТОВ «Дакорд Фінанс» не отримувала. Також, позивач не був про інформований про існування заборгованості та її розміру, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку та/чи фінансовій установі. Крім того, позивач стверджує, що вона виплатила всю заборгованість за кредитним договором, що в свою чергу відповідачем спростовано не було та доказів зворотного представником відповідача надано не було. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат», а так само Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також, окремо судом відзначається, що з тексту оспорюваного виконавчого напису № 54114 від 20.05.2021 року вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., при вчиненні нотаріальної дії керувалася статтею 87\~Закону України\~«Про\~нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»). Перелік документів було доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В свою чергу, як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.05.2021 року, тобто після набрання чинності постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року,постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою було внесено до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, таку форму договору, як кредитний договір, було визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема й щодо доповнення Переліку документів новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а отже на підставі нормативно-правового акту, який було визнано незаконним та не чинним, та, більщ того, на сьогодні редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, позивач стверджує, що у даному випадку приватний нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, вчинив виконавчий напис без дотримання умов його вчинення в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності розміру заборгованості боржника, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Доказів проте, що кредитний договір № 1084/7012CLAPS від 30.12.2013 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був посвідчений нотаріально суду не надано. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст. 87 Закону України«Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд виклав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку, кредитний договір наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчих дій не був нотаріально посвідченим, крім того, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак, позов підлягає задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved