Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

15.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 14154,22 гривень додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги\~мотивує тим,\~що вона\~та відповідач\~ [PERSON] \~є батьками\~малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~разом з\~нею та\~є дитиною\~з інвалідністю,\~йому діагностовано\~органічний психічний\~розлад у\~вигляді когнітивного\~дефіциту,\~симптомів аутизму\~з порушенням\~розвитку мови\~з підгрупою\~«А».\~В зв`язку з хворобою дитини виникла необхідність у додаткових витратах, спрямованих на лікування і покращення фізичного та психологічного стану дитини.\~Зокрема позивачка понесла витрати на консультацію в лікаря невролога та проведення електроенцефалограми в сумі 400 та 350 гривень, консультацію в лікаря невролога в сумі 450 гривень, каріотипування крові сина в сумі 2215 гривень, лікування дитини в КНП «Липовецька обласна лікарня відновного лікування дітей з органічним ураженням центральної нервової системи, порушенням психіки і опорно-рухового апарату Вінницької обласної ради» в сумі 6496 гривень, лікування в ТОВ «Клініка ЦМС» в сумі 7200 гривень та харчування дитини в клініці в сумі 1358 гривень, ліки в сумі 6910,25 гривень, а також 2869,20 гривень витрат на придбання матеріалів для занять вдома (сортери, пазли, навчальні карти, посібники по логопедії). Відтак, позивач понесла додаткові витрати на дитину на загальну суму 28308,45 гривень, половину з яких просить стягнути з відповідача, оскільки останній в добровільному порядку нести додаткові витрати на утримання дитини відмовляється (позовна заява а.с. 1-4). 28.02.2024 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позову заяву, в якому останній позовних вимог не визнає, посилаючись на те, що він постійно допомагає своїй дитині, пересилаючи грошові кошти на картку позивачки. Реабілітація дітей з інвалідністю є безкоштовною за державними програмами, тому реабілітація дитини в приватних закладах є бажанням позивачки, тому витрати на таку реабілітацію відповідач не визнає як додаткові витрати на дитину, так як і витрати на харчування позивачки в закладах реабілітації (а.с. 53-56). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Неживок І.В. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Яцишена Г.А. позовних вимог не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Суду пояснила, що реабілітація дитини має проводитися один раз на рік, а все, що понад, повинно було узгоджуватись з відповідачем. Придбання іграшок для дитини не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а тому останні не можуть бути стягнуті з відповідача. Суд,\~розглянувши матеріали\~справи,\~заслухавши пояснення\~сторін та\~дослідивши письмові\~докази,\~вважає,\~що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.2021 року та витягами з Реєстру територіальної громади від 11.09.2023 року (а.с. 6, 8). Відповідно до виконавчого листа Тетіївського районного суду Київської області № 940/1562/21 від 01.02.2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 23.12.2021 року і до повноліття дитини (копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 68605240 від 11.02.2022 року а.с. 9). У ч.1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні положення містяться в\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Частиною 2\~статті 51 Конституції України,\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття. Відповідно до вимог\~ст.185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину\~в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з\~батьків на утримання дитини. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із наданої суду копії посвідчення серії [NUMBER] від 31.08.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, його законним представником (опікуном) є [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КП КНП «Тетіївський ЦПМСД» вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз органічний психічний розлад у вигляді когнітивного дефіциту, симптомів аутизму з порушенням розвитку мови з підгрупою «А» F-068 (а.с. 11). 16.05.2022 року дитині було проведено консультацію з дитячим лікарем неврологом спеціалізованого медичного центру «НевроМед» та призначено рекомендації, в тому числі і ліки, а також проведено електроенцефалографію, за що позивачкою було сплачено відповідно 350 гривень та 400 гривень (копія консультативного висновку а.с. 12, копії касових чеків а.с. 13, 14). 16.11.2023 року дитині було проведено консультацію з дитячим лікарем неврологом спеціалізованого медичного центру «НевроМед» та призначено рекомендації, в тому числі і ліки, за що позивачкою було сплачено 450 гривень (копія консультативного висновку а.с. 15, копія фіскального чеку а.с. 16). 07.07.2022 року дитині проведено каріотипування крові в медичній лабораторії «Діла», за що позивачкою сплачено 2215 гривень (копія замовлення № 051160143 та копія фіскального чеку а.с. 17). 08.07.2022 року дитині проведено консультацію в Центрі органних захворювань та генної терапії Національної Дитячої Спеціалізованої Лікарні «Охмадит» та призначено рекомендації (копія консультативного висновку а.с. 18). З 07.08.2023 року по 19.08.2023 року [PERSON] проходив лікування в КНП «Липовецька обласна лікарня відновного лікування дітей з органічним ураженням центральної нервової системи, порушенням психіки і опорно-рухового апарату Вінницької обласної ради», за вказану путівку позивачка оплатила 6496 гривень (копія путівки № 458, копія фіскального чеку а.с. 19). З 07.11.2023\~року по\~17.11.2023\~року [PERSON] проходив лікування в ТОВ «Клініка ЦМС», де позивачкою було витрачено 7200 гривень за проживання в стаціонарі медичного центру та 1358 гривень за харчування дитини (копія рахунку на сплату № Клі-231109-0042 від 09.11.2023 року а.с. 20, копії накладних ФОП [PERSON] а.с. 21-25). Крім того, в зв`язку з респіраторними захворюваннями сина позивачка понесла витрати на придбання ліків на загальну суму 6910,25 гривень, що підтверджується копіями листків поточних спостережень (а.с. 26-29) та копіями товарних, фіскальних чеків (а.с. 30-33), а також для розвитку сина 2869,20 гривень на придбання матеріалів для занять вдома (сортери, пазли, навчальні карти, посібники по логопедії) (а.с. 34-35). Всього позивачка витратила на лікування та розвиток дитини 28308,45 гривень. Дані витрати суд вважає додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинам, а саме специфічною хворобою дитини, оскільки згідно наданої медичної документації дитина дійсно потребує такого лікування, догляду та розвитку, а тому половина з них відповідно до ст. 185 СК України має бути відшкодована відповідачем. З огляду на це суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує з [PERSON] на її користь 14154,22 (28308,45/2) гривень додаткових витрат на дитину. При цьому, посилання відповідача на те, що реабілітація дітей з\~інвалідністю є\~безкоштовною за\~державними програмами,\~тому реабілітація\~дитини в\~приватних закладах\~є бажанням\~позиваки,\~суд відхиляє,\~оскільки законом\~не передбачено,\~що лікування\~вказаних дітей\~має здійснюватись\~лише в\~державних закладах.\~Витрати на\~харчування позивачки\~в закладах\~реабілітації,\~як вказує\~відповідач,\~не є\~предметом позову\~в даній\~справі,\~так як\~згідно доданих\~до матеріалів\~справи накладнихФОП [PERSON] , харчування замовлялось на одну особу, тобто тільки для дитини. Не заслуговують на увагу і посилання представника відповідача на те, що придбання іграшок для дитини не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а тому останні не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки позивачкою здійснено витрати на придбання матеріалів для занять сина вдома, а саме для його розвитку у зв`язку з хворобою, а тому останні викликані особливими обставинами та підлягають відшкодуванню. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). У контексті вищенаведеного суд вважає наведене обґрунтування даного рішення достатнім. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачка на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору. На час ухвалення судового рішення суду не було надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору, тож суд з урахування задоволення позову, стягує з нього передбачений законом розмір судового збору за подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дитину, який згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1211,20 гривень.

Outcome: approved