Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У квітні 2024 року позивач Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль (далі - АТ Криворізька теплоцентраль) звернулось до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ Криворізька теплоцентраль є суб`єктом господарювання з виробництва, траспортування та постачання теплової енергії дл об`єктів усіх іорм власності та населення міста Кривого Рогу. Між ДП Криворізька теплоцентраль та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 1682 від 18 березня 2015 року за умовами якого позивач бере на себе зобов`язання постачати відповідачу теплову енергію на об`єкт нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язуєься оплачувати одержану теплову енергію у терміни, передбачені договором. АТ Криворізька теплоцентраль належним чином виконано свої зобов`язання щодо постачання теплової енергії відповідачу, відповідач внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо здійснення оплати за спожиту теплову енергію має заборгованість за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року у розмірі 27149,84 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо здійснення оплати за спожиту теплову енергію, просить стягнути з останнього суму інфляційних витрат у розмірі 12488,68 грн., 3% річних у розмірі 2706,18 грн., пеню у розмірі 28499,50 грн., 7 % штрафу у розмірі 1900,49 грн., а також витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження разом із матеріалами позовної заяви з додатками, проте відповідач правом надання відзиву не скористався, заяв із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляв. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить нежитлове приміщення [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 07 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. за № 2822, що підтверджується дублікатом договором купівлі-продажу та Витягами про державну реєстрацію (а.с.19-21). Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста (а.с.13). 18 березня 2015 року між ДП Криворізька теплоцентраль, правонаступником якого є АТ Криворізька теплоцентраль та фізичною особою [PERSON] укладено договір № 1682 купівлі-продажу теплової енергії (а.с.14-16). За п.1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Пунктом 2.1 передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах, визначених у Додатку № 1 до цього договору, що є невід`ємною частиною. Відповідно до п.3.2.5 договору споживач-покупець зобов`язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які визначені договором. Пунктом 4.2 Договору визначений обов`язок Теплопостачальної організації-Продавця виписувати рахунки та акти передачі-прийняття теплової енергії Споживачеві-Покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті Споживачем-Покупцем в підписаному зі своєї сторони вигляді Теплопостачальній організації-Продавцю до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 5.1 Договору встановлено, що облік споживання Споживачем-Покупцем теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом. Розрахунки за теплову енергію, що споживається Споживачем-Покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем-Покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, шляхом 30 відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується Споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Остаточний розрахунок за фактично спожиту Споживачем-Покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії (пункти 6.1-6.3 Договору). Відповідно до п.10.3 договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однієї із сторін. Також, сторонами погоджено обсяги та порядок постачання теплової енергії та умови припинення постачання теплової енергії, що є Додатком № 1 та Додатком № 2 до договору № 1682 від 18 березня 2015 року, відповідно (а.с.17). АТ Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ № 1198 ст.\~ст.67,\~68,\~162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно зі ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги,\~ до житлово-комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про житлово-комунальні послуги,\~ споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7\~цього\~Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно\~ст.1 Закону України Про теплопостачання споживач теплової енергії -\~фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України Про теплопостачання серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до ст.19 Закону України Про теплопостачання\~оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Факт надання теплової енергії АТ Криворізька теплоцентраль підтверджено: рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради № 448 від 18 вересня 2019 Про початок опалювального сезону 2019-2020 років, № 168 від 23 березня 2020 року Про закінчення опалювального сезону 2019/2020 років, № 466 від 16 вересня 2020 року Про початок опалювального сезону 2020/2021 років, № 119 від 17 березня 2021 року Про закінчення опалювального сезону 2020/2021 років (а.с.31-33), а також актами, складеними представниками АТ Криворізька теплоцентраль про подачу та припинення постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року (а.с.28-30). Також, на виконання вимог п.4.2 договору купівлі-продажу теплової енергії позивачем на адресу відповідача надсилались акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року, що підтверджується копіями відповідних актів та поштовими повідомленнями (а.с.34-71). Відповідно до\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями частини четвертої статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Тобто тягар утримання майна покладається на його власника. Згідно\~ст.322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Належне відповідачу нежитлове приміщення знаходиться у багатоповерховому будинку житловому будинку, підключене до централізованої системи опалення, а тому у останнього виникло зобов`язання щодо утримання та збереження вказаного приміщення, та відповідно, сплати заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Суд вказує, що за п.1.5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого постановою НКРЕКП від 25.06.2019 року № 1174, тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії формуються для таких категорій споживачів: населення; бюджетні установи; релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності); інші споживачі. Згідно із листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 року № 2450/15/61-15, роз`яснено, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами «для населення» здійснюють власники/користувачі житлового будинку, квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, за умови їх використання виключно для постійного проживання, а інші особи, які не підпадають під зазначені категорії, здійснюють оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами для «інших споживачів». Встановивши, що відповідач є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , тому отримує за таким приміщенням послугу з постачання теплової енергії не для задоволення власних житлово-побутових потреб, а для обігріву нежитлового приміщення, позивач АТ Криворізька теплоцентраль правомірно здійснено нарахування за надані послуги теплопостачання по тарифам, встановленим для категорії iнші споживачі. З наданого розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем, вбачається, що борг за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року становить 27149,84 грн. (а.с.73). Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат та пені, штрафу, суд виходить з такого. Згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У частині 1, 3 статті 549\~ЦК\~України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, п.п.7.3 п.7 договору передбачено, що порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію, у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Таким чином, згідно з розрахунків доданих до позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 2706,18 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12488,68 грн., а також нараховані позивачем, за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію, 7 % штрафу у розмірі 1900,49 грн. та пеню у розмірі 28499,50 грн. (а.с.73-76). З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи відсутність з боку відповідача доказів на спростування викладених позивачем обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ Криворізька теплоцентраль є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved