Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

16 січня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1/3674289 від 29.05.2019 року в сумі 374 307,92 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі Кредитного договору №1/3674289 від 29.05.2019 року, укладеного між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] , останній було надано кредит в сумі 804 856,55 грн. до 28.05.2026 року зі сплатою 13,15% річних. Як зазначає позивач, він належним чином виконав умови договору та надав кошти в користування відповідачу. В той же час відповідач не виконує належним чином умов договору в частині повернення грошових коштів, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 22.11.2023 року становить: 285 162,47 грн. - строкова заборгованість за кредитом; 39 653,04 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 46 566,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2 925,57 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, а загальна сума заборгованості складає 374 307,92 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на заявлені вимоги до суду не направила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. А тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін та заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2019 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №1/3674289. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в сумі 804 856,55 грн., строком користування кредитом - з 29.05.2019 року до 28.05.2026 року включно. Позичальник повертає кредит Банку щомісячно, кожного наступного за розрахунковим місяця, згідно Графіка платежів по кредиту, але не раніше ніж за 5 календарних днів до дати, визначеної Графіком платежів по кредиту. Пунктом 1.5.1 Договору визначено сплату Позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 13,15% річних. Як вбачається з матеріалів справи, Банк виконав свої зобов`язання по вказаному договору, перерахувавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 804 856,55 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1/3674289 від 29.05.2019 року. При зверненні до суду з позовом позивач зазначив, що відповідач належним чином умов договору в частині повернення грошових коштів не виконує внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 22.11.2023 року становить: 285 162,47 грн. - строкова заборгованість за кредитом; 39 653,04 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 46 566,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2 925,57 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, а загальна сума заборгованості складає 374 307,92 грн. На виконання вимог договору, 09.08.2023 року на адресу відповідача Банк направив вимогу про дострокове виконання зобов`язань за Кредитним договором. Однак відповідач вимогу не отримав. Суду не надано доказів, що вказана вимога виконана відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідач в судове засідання не з`явилась та не надала доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня, як і не надала доказів, що вона виконала вимогу Банку про дострокове повернення кредитних коштів. Таким чином під час слухання справи, встановлено, що позивачем виконані умови Договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання по зазначеному Договору в частині повернення грошових коштів належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 374 307,92 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved