Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

30.01.2024 року позивач Органу опіки та піклування Кожанської селищної ради звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що Службою у справах дітей Кожанської селищної ради було вивчено питання утримання та виховання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідачі, які є батьками малолітнього [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебувають. В зв`язку з незадовільним станом будинку [PERSON] було запропоновано про те, щоб вона надала згоду на влаштування її разом з новонародженим до комунального закладу Київської обласної ради «Центр мати і дитина разом». В результаті обстеження 21.07.2021 року в [PERSON] було діагностовано туберкульоз правої легені. За рекомендації лікарів дитину було розлучено з матір`ю і переведено в педіатричне відділення Фастівської ЦРЛ для проведення санації та обстеження. Ще під час перебування [PERSON] в пологовому відділенні Центром надання соціальних послуг Кожанської селищної ради для подолання складних життєвих обставин сім`ї було запропоновано надання соціальних послуг, а саме здійснення соціального супроводу від якого вони відмовилися. Відповідачам було рекомендовано провести косметичний ремонт в помешкані, працевлаштуватися батьку дитини та створити належні умови для проживання та виховання новонародженої дитини. За час перебування дитини в педіатричному відділенні Фастівської ЦРЛ в помешкані частково проведено ремонтні роботи. За час перебування дитини в педіатричному відділенні батьки дитини не цікавилися станом здоров`я дитини, не піклувалися про фізіологічний та емоційний стан дитини, не надавали кошти для потреб дитини. З метою захисту прав дитини 27.09.2021 року рішенням виконавчого комітету Кожанської селищної ради [PERSON] поставлено на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах та вирішено влаштувати малолітнього до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». З початком повномасштабного вторгнення російської Федерації на територію України малолітній [PERSON] перемістився до Польщі з іншими вихованцями дитячого будинку. З моменту влаштування дитини до будинку дитини з сім`єю [PERSON] та [PERSON] проводилася робота щодо повернення дитини в сім`ю. В результаті проведення соціального супроводу сім`ї було виявлено численні труднощі та проблеми, що виникли у процесі взаємодії з соціальною службою. Відповідачі характеризуються негативно, ніде не працюють, не виявляють бажання знайти заробіток та покращити свої умови проживання, не цікавляться життям та здоров`ям дитини, не бачаться з дитиною. Просять позбавити батьківських прав відповідачів відносно сина [PERSON] та стягнути аліменти на користь дитини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2024 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 07.05.2024 року через електронний суд від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву де зазначено, що позов є необґрунтованим. Відповідачі дійсно опинилися у складних життєвих обставинах. Однак, по мірі своєї можливості намагаються створити необхідні умови для проживання та розвитку сина [PERSON] . На даний час відповідачі працюють неофіційно, також здійснюються всі можливі заходи для поліпшення соціально побутових умов за місцем їх проживання. Вважають позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачі та представник відповідачів просили в задоволені позову відмовити та не позбавляти їх батьківських прав відносно сина [PERSON] . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.10.2022 року Фастівським відділом ДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 304. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.04.2021 року, в.о. керівника служби у справах дітей та сім`ї Дакал Т.О. , та в.о. директора Центру надання соціальних послуг Петрушовою Ю.С. обстежено умови проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що будинок одноповерховий, складається з трьох кімнат, сам будинок цегельний, критий шифером, в будинку пічне опалення. Умови проживання незадовільні. У кімнатах безлад, розкидані брудні речі, побілка на стінах обдерта до штукатурки. Житловий будинок потребує ремонту, подвір`я не прибране. Згідно акту обстеження умов проживання матері та дитини від 13.07.2021 року, в.о. керівника служби у справах дітей та сім`ї Дакал Т.О. , та в.о. директора Центру надання соціальних послуг Петрушовою Ю.С. обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання для матері та дитини незадовільні. У кімнатах безлад, розкидані брудний одяг, взуття. Житловий будинок потребує капітального ремонту. Для проживання матері та дитини відсутні умови для проживання. В будинку відсутні речі та ліжечко для дитини. Згідно Рішення № 12-02 від 27.09.2021 року виконавчого комітету Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області взятий на облік Служби у справах дітей Кожанської селищної ради малолітнього [PERSON] , [INFO] як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно Рішення № 12-03від 27.09.2021 року виконавчого комітету Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області взятий на облік Служби у справах дітей Кожанської селищної ради малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштувати на цілодобове перебування до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно акту обстеження умов проживання від 04.04.2023 року, керівник служби у справах дітей та сім`ї Дакал Т.О. , та в.о. директора Центру надання соціальних послуг Петрушовою Ю.С. обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що на протязі двох років ведеться косметичний ремонт, частково перетянуті стіни, підлога потребує заміни. Проживання та виховання дитини умови відсутні. Проведено бесіду з відповідачами. Згідно акту обстеження умов проживання від 20.12.2023 року, керівник служби у справах дітей та сім`ї Дакал Т.О. , та в.о. директора Центру надання соціальних послуг Петрушовою Ю.С. обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що в кімнатах антисанітарні умови, ліжка не застелені, скрізь розкиданий одяг, постільня білизна відсутня, вікна брудні. Умови для проживання дитини незадовільні. Проведено бесіду з відповідачами. Згідно характеристики Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 17.01.2024 року № 15-06/06, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проживає з співмешканцем [PERSON] . [PERSON] поводить себе агресивно, ніде не працює, не виявляє бажання знайти роботу, не намагається поліпшити свій фінансовий стан. [PERSON] немає батьківського потенціалу. З моменту народження дитини не зробила кроку для повернення дитини в сім`ю. За місцем проживання часто збираються неадекватні друзі де всі разом зловживають алкогольні напої та вчиняють бійки і скандали. Неодноразово викликалася поліція. Згідно характеристики Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 17.01.2024 року № 15-06/05, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Проживає з співмешканкою [PERSON] . Виявив себе як особа, яка ухиляється від виховання своєї дитини, не має батьківського потенціалу. Забруднення житла в якому він проживає свідчить про відсутність відповідальності та незацікавленості у створенні безпечного та здорового середовища для дитини. Не намагається поліпшити свій фінансовий стан. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Кожанської селищної ради № 01-04 від 22.01.2024 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] які самоусунулися від виховання та утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки відповідачі повністю самоусунулися від виховання дітей, не проявляють ніякого інтересу до їх життя та розвитку. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачів від виховання дітей, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками по відношенню до них, а тому суд вважає, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинні та мають таку можливість, бо є особами працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання дитини. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 2147,20 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved