Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом. Посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, яка складається з: земельної ділянки № [NUMBER] площею 1,5700 га та земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0700 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобросковецької сільської ради Чернівецького р-ну Чернівецької області та належала покійній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22.10.1999 року, оригінал якого було втрачено. Зазначає, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її дочка [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована разом з померлою на день її смерті в [ADDRESS] . Вказує, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Крім того вказує, що на момент смерті разом з [PERSON] в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - її чоловік та [PERSON] - її син (брат позивача). Також вказує, що він протягом останніх п`яти років проживав, але не був зареєстрований разом з [PERSON] в [ADDRESS] , вів спільне з покійною господарство, обробляв земельну ділянку та здійснював поточні ремонти будинку, забезпечував матір ліками, продуктами харчування, провів поховання, чим фактично прийняв спадщину. Зазначає, що не можє отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки немає документального підтвердження, що він постійно проживав з матір`ю [PERSON] на час її смерті, що настала [INFO] , крім того оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку втрачено. Просить встановити факт, що він постійно проживав з матір`ю [PERSON] на час її смерті, що настала [INFO] , а також визнати за ним право власності на спадкові земельні ділянки № [NUMBER] площею 1,5700 га та №2 площею 0,0700 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ЧВ № 021426 від 22.10.1999 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, посвідчені 23.05.2024 року старостою Новобросковецького старостинського округу Сторожинецької міської ради Малованюком І.Д., в яких просили провести розгляд справи у їх відсутності та зазначали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять їх задовольнити, від прийняття спадщини відмовляються на користь позивача [PERSON] . Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачами подано заяви про визнання позову, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 08.10.1988 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». [INFO] в с. Нові Бросківці померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки Новобросковецького старостинського округу Сторожинецької міської ради №37 від 18.0.2024 року на момент смерті - [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] та разом з нею були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії витягу зі Спадкового реєстру №75548214 від 24.01.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] зареєстрована спадкова справа за №54183792. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22.10.1999 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 1,64 га (№1 площею 1,5700 га та №2 площею 0,0700 га) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новобросковецької сільської ради Чернівецького р-ну Чернівецької області. [INFO] в с. Нові Бросківці померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В. №17/02-14-47/2021 від 26.01.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заяву про прийняття спадщини за законом 09.04.2021 року подав син померлої [PERSON] , а 14.04.2021 року заяву про відмову від спадщини подав син померлої [PERSON] . Згідно довідок Новобросковецького старостинського округу Сторожинецької міської ради №31, 32 від 17.01.2024 року та №36 від 18.01.2024 року, встановлено, що [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом нею були зареєстровані: чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Син [PERSON] , [INFO] постійно проживав до дня смерті матері, але не був зареєстрований, вів спільне з нею господарство, провів поховання. Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном. Також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовляються від прийняття спадщини на користь позивача. Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України). Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права. Судом не встановлено обставин які б свідчили, що відповідачами чи іншими особами заперечувалося право позивача щодо предмета позову. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача. За таких встановлених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і їх слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст.12, 15, 16, 1216, 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved