Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей в загальному розмірі 6468 грн., а саме по 2156 грн. на кожного. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 20 червня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки. Вони спільно не проживають та не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що примирення між ними не є можливим. Крім того, повідомила, що діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач з синами не спілкується та самоусунувся від їх виховання і утримання, матеріальної допомоги не надає. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 2004 року, який зареєстрований Великолюбінською селищною радою Городоцького району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 20 червня 2004 року, актовий запис № 08. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась в суд з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », є законним та обґрунтованим. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 травня 2008 року Великолюбінською селищною радою Городоцького району Львівської області. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 березня 2012 року Виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області,\~вбачається,\~що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 серпня 2014 року Дмитрівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З мотивів позовної заяви вбачається, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а діти проживають разом із матір`ю. Вказане не спростовано самим відповідачем та не подано до суду доказів на підтвердження зворотного. Таким чином, судом встановлено, що діти сторін перебувають на утриманні позивача. За абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум 3196 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За ч. 1\~ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,\~у розмірі\~2156 грн. на кожну дитину, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення з позовом до суду 20 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. За ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved