Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію\~ [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заяви вказує на те, що 04.06.2024 [PERSON] був доставлений швидкою медичною допомогою для госпіталізації до КП «ДБЛПД» ДОР» за направленням лікаря КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР [PERSON] . У приймальному відділенні був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] , яка після особистого огляду хворого зробив висновок про необхідність госпіталізації до стаціонарного відділення ув`язку з наявністю у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Встановлений діагноз: «Шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром». 05.06.2024 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідність його лікування в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву. Суду пояснив, [PERSON] вже більше 20 разів лікувався на стаціонарі КП «ДБЛПД» ДОР», оскільки страждає на тяжкий психічний розлад. 04.06.2024 знову був доставлений швидкою медичною допомогою до приймального відділення лікарні, був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] , яка підтвердила необхідність його госпіталізації до стаціонарного відділення, оскільки хворий під час огляду: доступний формальному мовному контакту. Напружений, тривожний. В бесіду з лікарем вступає неохоче. На питання відповідає не завжди в плані поставлених запитань,при цьому раптово відвертається в бік, починає сам із собою розмовляти. Емоційно напружений. Мислення паралогічне. Під час бесіди поступово втрачає інтерес до бесіди, виснажується, відвертається від співрозмовника, просить відпустити його до відділення. Свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Негативно налаштований на адресу батька, погрожує йому. Психічно хворим себе не вважає. Критика до свого стану порушена. Від стаціонарного лікування категорично відмовляється. [PERSON] живе один. Після виписки зі стаціонару припинив приймати ліки, став агресивним, погрожує батьку, викидає з вікна речі, їжу, відмовляється від їжі і води. Такий стан хворого обумовлює небезпеку як для нього самого,так і для оточуючих. 05.06.2024 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, було встановлено, що останній має тяжке психічне захворювання: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром». Наявність тяжкого психічного розладу обумовлює його безпорадність як для себе, так і для оточуючих, тому комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу, відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». [PERSON] на запитання суду не відповідає, мовчить. Представник [PERSON] адвокат Петренко І.Ф., яка подала відзив на заяву, у якому просила відмовити у задоволенні заяви, наразі вказаний відзив не підтримала. У вирішенні заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] , з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, покладається на розсуд суду. Прокурор заяву лікаря- психіатра підтримує, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно із ч. ч. 2, 5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра\~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було госпіталізовано до КП «ДБКЛПД» ДОР» 04.06.2024 за направленням лікаря КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР [PERSON] , у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу. При його обстеженні у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр [PERSON] підтвердила наявність тяжкого психічного розладу, встановлено діагноз : «Шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром». Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 05.06.2024 року [PERSON] встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром». Комісією встановлено, що хворий [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у зв`язку з чим: доступний формальному мовному контакту. Напружений, тривожний. В бесіду з лікарем вступає неохоче. На питання відповідає не завжди в плані поставлених запитань,при цьому раптово відвертається в бік, починає сам із собою розмовляти. Емоційно напружений. Мислення паралогічне. Під час бесіди поступово втрачає інтерес до бесіди, виснажується, відвертається від співрозмовника, просить відпустити його до відділення. Свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Негативно налаштований на адресу батька, погрожує йому. Психічно хворим себе не вважає. Критика до свого стану порушена. Від стаціонарного лікування категорично відмовляється. Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», оскільки становить небезпеку як для себе, так і для оточуючих. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, через що став агресивним, відмовляється від прийому їжі і води. Тобто останній виявляє небезпеку і для себе і для оточуючих. Відтак, суд приходить до висновку, що є підстави, передбачені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації [PERSON] , [INFO] , до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» без його усвідомленої згоди, для надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару, На підставі викладеного та

Outcome: approved