Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за №52494 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості в розмірі 21700,00 гривень. На підставі заяви ТОВ «Алекскредит» про примусове виконання даного виконавчого напису нотаріуса, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 22.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66172744. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача .\~Просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 52494\~вчинений 24.05.2021\~р.\~приватним нотаріусом\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк\~О.В.\~про стягнення\~з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» суму заборгованості у розмірі 21700,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02.01.2024 р. провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02.01.2024 р. витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №52494 від 24.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості у розмірі 21700,00 грн. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Алекскредит», [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, згідно якого просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем укладений договір про надання кредиту № 2550254 від 29.07.2019 року (далі Договір). На підставі укладеного договору позивачу були надані кредитні кошти у тимчасове, строкове, платне користування. У зв`язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань, за договором виникла заборгованість, яка не була погашена позивачем. Зауважує, що відповідачем направлено претензію позивачу з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту. Позивач її отримав, але не виконав. Будь-яких заперечень не надав, що свідчить про визнання вимоги відповідача в повному обсязі, наслідком чого стало звернення відповідача до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису. Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні вимог, оскільки незаконність вчинення нотаріусом виконавчого напису, крім тверджень позивача, нічим об`єктивно не підтверджена. Позивач до матеріалів позовної заяви не долучив будь-які докази, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором, який він не оспорює. Крім того, зазначив, що на момент вчинення спірного виконавчого напису жодних змін до Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» про втрату її чинності внесено не було, будь-які публікації у вигляді постанов КМУ в Офіційному віснику України чи в Урядовому кур`єрі стосовно внесення змін чи визнання її нечинною відсутні. Також відповідні зміни відсутні й на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України, який регулюється Постановою КМУ від 04.01.2002 року №3 «Про Порядок оприлюднення у мережі Інтернет інформації про діяльність органів виконавчої влади». Таким чином, відповідач звернувся до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису на договорі. Для цього приватному нотаріусу було надано, зокрема оригінал договору про надання кредиту, укладений між позивачем та відповідачем з додатками до нього і засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Звертає увагу, що сума заборгованості зазначена з урахуванням здійснених позивачем платежів (у разі наявності таких). З виписки нотаріусом встановлено, що заборгованість за договором існує, її розмір, здійснення позичальником платежів на погашення суми заборгованості та те, що не минуло три роки з дня виникнення права вимоги. На підставі отриманих документів, які в повному обсязі відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року (яка має статус на офіційному веб-порталі ВРУ чинна) приватний нотаріус вчинив виконавчий напис. Відповідач дотримується позиції, що всі вчинені ним дії були здійснені у відповідності до положень чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районого нотаріального округу Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р.у справі\~№ 910/13233/17),\~розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017р. (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною\~постанову КМУ № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами". Подібні правові висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом встановлено, що Київським обласним державним нотаріальним архівом направлено суду копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. № 52494 від 24.05.2021 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості, що виникла за кредитним договором №12550251 від 29.07.2019 року за період з 13.09.2019 р. по 19.05.2021 р. у розмірі 19900,00 грн., у тому числі прострочену заборгованість по кредиту (основна сума) 10000,00 грн., прострочену заборгованість за комісією 0,00 грн., прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9900,00 грн., строкову заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн., строкову заборгованість за комісією 0,00 грн., строкову заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн., строкову заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн., за вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача 1800,00 грн., загальна сума, що підлягає стягненню 21700,00 грн.. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2021 р. ВП № 66172744, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районого нотаріального округу Грисюк О.В. № 52494 від 24.05.2021 року, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», боржник [PERSON] . Згідно з інформацією, наданою Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) (далі міжрегіональне управління), відповідно до пункту 2 частини першої статті 30, статті 301 Закону наказом міжрегіонального управління від 02.11.2021 № 1633/6 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Грисюк О.В. припинена з 02.11.2021 р. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 24.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Позивач надав суду копію договору про надання кредиту №2550254 від 29.07.2019 р., про який йдеться у спірному виконавчому написі. Указаний договір між [PERSON] та ТОВ «Алекскредит» не є нотаріально посвідченим, а є електронними договором, який підписано відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатору РS2550254. Суд погоджується з доводами позивача, що оскільки кредитний договір №2550254 від 29.07.2019 р. не є нотаріально посвідченим договором, а тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У відзиві на позов представник відповідача наголошував на тому, що на момент вчинення спірного виконавчого напису жодних змін до\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р.\~"Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", про втрату її чинності внесено не було, будь - які публікації у вигляді постанов КМУ в "Офіційному віснику України" чи в "Урядовому кур`єрі" стосовно внесення змін чи визнання її нечинною відсутні, а тому ТОВ\~«Алекскредит»\~звернулося до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису на письмовому договорі.\~Відповідач не спростовував обставини, що виконавчий напис вчинено на договорі укладеному у письмовій формі. Крім того, відповідачем до суду не надано доказів набуття прав вимоги до позивача за кредитним договором №2550254 від 29.07.2019 р., не надано доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Таким чином, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 24.05.2021 р.\~повиннна була врахувати,\~що станом на 24.05.2021 р. постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже,\~норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є не чинними, а тому повинна була відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм\~Закону України\~«Про нотаріат». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не доведення відповідачем наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань за договором за №2550254 від 29.07.2019 р. на суму 21700,00 грн. та безспірності указаної заборгованості, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved