Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ДП «ВК « Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 01.12.2014 р. по 28.02.2023 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працювала на посаді провідного бухгалтера. Наказом № 326/к від 28.02.2023 р. вона була звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Оскільки відповідач не здійснив з нею повного розрахунку при звільненні, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2023 р. по день ухвалення рішення суду, але не більше ніж за 6 місяців. В подальшому позивачкою були уточнені позовні вимоги, зокрема позивачка просить стягнути з відповідача ДП « ВК «Краснолиманська» на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 43530,85 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати 417,35 грн. за період з 23.01.2024 р. до дати постановлення рішення суду, але не більше ніж за 6 місяців. ( а. с. 22-23). Представник відповідача ДП « ВК «Краснолиманська» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у відповідача перед позивачем дійсно є заборгованість по заробітній платі в сумі 43530,85 грн. В день звільнення 28.02.2023 р. позивач не працювала, починаючи з 01.05.2022 р. по день звільнення 28.02.2023 р. з нез`ясованих причин була відсутня на роботі. Факт відсутності позивача на роботі з 01.05.2022 р. по 28.02.2023 р. підтверджується відміткою «зп» у графі «графік виходов»; відомостями « зп 01.05-28.02.2023 у графі «Коментарий», які зазначені у Довідці про відмітки з відділу контролю табельного обліку від 07.05.2024 р. 22.01.2024 р. о 23:52 позивач через електронну пошту направила вимогу про виплату заборгованості по заробітній платі, відповідач отримав таку вимогу 23.01.2024 р., що підтверджено скриншотом, який долучено до відзиву, тому датою виникнення затримки розрахунку при звільненні слід вважати 24.01.2024 р. ( наступний день після отримання вимоги), а не з 23.01.2024 р. Приймаючи до уваги той факт, що підприємство знаходиться в скрутному матеріальному становищі , просили зменшити розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з урахуванням принципу пропорційності та справедливості. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, просили справу слухати без участі представника ( а.с. 28). Представник відповідача ДП « ВК «Краснолиманська» в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ДП « ВК «Краснолиманська» з 01.12.2014 р. по 28.02.2023 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працювала на посаді провідного бухгалтера. ( а.с. 9). Наказом № 326/к від 28.02.2023 р. позивачка звільнена з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. ( а.с.9). Згідно довідки ДП « ВК «Краснолиманська» за № 01/11-58/18 від 18.03.2024 р. ДП « ВК «Краснолиманська» має перед [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати за період з грудня 2019 р. по квітень 2022 р. в розмірі 43530,85 грн. Суми заборгованості з виплати заробітної плати вказані після утримання обов`язкових податків та зборів. ( а.с. 38). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка в день звільнення не працювала, з вимогою про проведення з нею розрахунку по заробітній платі звернулась до відповідача 22.01.2024 р. через електронну пошту ( о 23:52), яка була отримана останнім 23.01.2024 р. ( а.с. 36). Згідно довідки ДП « ВК «Краснолиманська» за № 01/11-55/19 від 18.03.2024 р. середньоденний заробіток [PERSON] становить 417,35 грн. ( а. с. 39). Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~Відповідно до положень\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Оскільки на момент звільнення відповідач не виплатив позивачці належні їй суми при звільненні, позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати в сумі 43530,85 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 117 КЗпП України\~у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. \~ \~ \~ \~ \~ Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно довідки ДП «ВК « Краснолиманська» за № 01/11-55/19 від 18.03.2024 р. середньоденний заробіток [PERSON] становить 417,35 грн. Отже, середній заробіток за період з 24.01.2024 р. по 03.06.2024 р.( день ухвалення судового рішення) становить: 38813,55 грн. ( 417,35 грн. х 93 = 38813,55). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. За таких обставин, визначена судом сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податків та зборів. Що стосується доводів представника відповідача про зменшення суми середнього заробітку з урахуванням принципу пропорційності, то суд, з урахуванням обставин справи, враховуючи той факт, що сума заборгованості по заробітній платі більше ніж сума середнього заробітку, в даному випадку не знайшов підстав для його зменшення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений судовий збір у розмірі 1198,24 грн. ( 1211,20х98,93%:100%), на користь держави судовий збір в сумі 435,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial