Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову вказала, що 02 лютого 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №5; сторони мають дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що через різницю характерів, поглядів на подружнє життя та права і обов`язки подружжя, протягом останніх двох років між нею та відповідачем виникали сварки, відносини втратили характер сімейних, фактично сім`я припинила своє існування, тому подальше перебування в щлюбі буде суперечити її інтересам, примирення позивач вважає неможливим, у зв`язку з чим просила його розірвати. Діти проживають з позивачем. Відповідач під час спільного проживання з позивачем не надавав коштів на сім`ю, проте є працездатним та працює в ТОВ «Кищенці ФРУТС». Оскільки [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем та не досягла трирічного віку, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату на місце розгляду справи повідомлений шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.18). 07 травня 2024 року судове засідання відкладено, у зв`язку з невиконанням ухвали суду про відкриття провадження у справі в частині витребування доказів; відповідач в судове засідання не з`явився (арк.спр.34). 22 травня 2024 року відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, у зв`язку з чим суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 лютого 2018 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 02 лютого 2018 року зареєстрували шлюб у Старосинявському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис №5 (арк.спр.8). Сторони мають двох дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 22 серпня 2018 року та [NUMBER] від 04 серпня 2022 року (арк.спр.9-10). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб №80 від 21 березня 2024 року та акта від 25 березня 2024 року підтверджується, що [PERSON] та її дочки - [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] (арк.спр.11, 12). Відповідно до довідки №КфБП-000016 від 10 травня 2024 року виданої [PERSON] , підтверджується те, що останній дійсно працює в ТОВ «Кищенці фрутс» з 25 жовтня 2018 року та займає посаду - Підсобний робітник; дохід за період з 01 вересня 2023 року по 31 березня 2024 року склав 176 089 гривень 86 копійок (арк.спр.30). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. До спірних правовідносини суд застосовує такі норми права. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення ведення спільного господарства та спільного проживання. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку, зазначаю таке. Положеннями частин першої, другої та четвертої статті 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання. Статтею 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, право дружини на утримання виникає за наявності складу таких юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд установив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка не досягла 3-х річного віку та проживає з позивачем. Відповідач [PERSON] працює та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № КфБП-000016 від 10 травня 2024 року (арк.спр.30). Відповідач не надав суду доказів, які свідчать про неможливість утримувати дружину. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на встановлені судом обставини справи, оцінивши надані сторонами докази в сукупності, суд установив об`єктивну можливість відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] у визначеному нею розмір - 1/6 частки від його доходу (заробітку). Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам позивача та рівню платоспроможності самого відповідача. З огляду на викладене стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку слід задовольнити. Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Щодо судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає таке. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», то з урахуванням задоволення позову в цій частині, судовий збір, який підлягав сплаті за подання позовної заяви, слід стягнути із відповідача.

Outcome: approved