Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

16.11.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю ДІДЖИ ФІНАНС (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2032090650 від 29.07.2020р. в сумі 52 056 грн. 79 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.07.2020р. між АТ ОТП БАНК та [PERSON] було укладено договір № 2032090650, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 38 119 грн. на споживчі потреби, строком до 29.07.2025р. 21.10.2022р. між АТ ОТП БАНК та ТОВ Діджи Фінанс було укладено договір факторингу № 21/10/22 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та згідно реєстру боржників № 1 було передано право вимоги до відповідачки. Відповідачка сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця визначене Графіком платежів по кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відсотки за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором, фактично до дня відступлення права вимоги від банку до позивача, оскільки позивач не нараховує відсотки. Відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. Згідно з реєстром прав вимог до договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022р. сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення права вимоги становить 52 056 грн. 79 коп., з яких: 31 470 грн. 42 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 20 586 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками. Ухвалою суду від 29.02.2024р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового засідання. Цією є ухвалою від позивача витребувано докази: 1) первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту та сум отриманих і повернутих відповідачкою кредитних коштів та розрахунку позовних вимог за весь період існування кредитних відносин з відповідачем щодо кредитного договору № 2032090650 від 29.07.2020р., а саме: за період з 29.07.2020р. по 21.10.2022р. (дату відступлення права вимоги, станом на яку позивачем визначена заборгованість); 2) розрахунок позовних вимог в частині нарахування заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками згідно кредитного договору № 2032090650 від 29.07.2020р., а саме: за період з 29.07.2020р. по 21.10.2022р. (дату відступлення права вимоги, станом на яку позивачем визначена заборгованість), з вказанням: - окремим рядком суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів та суми коштів зарахованих позивачем на погашення тіла кредиту без урахування комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів; - окремими рядками суми нарахованих комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та суми коштів зарахованих позивачем по вказаним платежам, окремо по кожному із виду платежів, не залежно від заявлених позовних вимог. 08.03.2024р. представницею позивача [PERSON] надано на адресу суду заяву про виконання ухвали суду від 29.02.2024р., з додатками, а саме випискою про рух коштів по картці за період з 29.07.2020р. по 21.10.2022р. В ній же вказувала, що відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 38 119 грн. 00 коп. згідно квитанції № 405Т02TALG від 29.07.2020р. У період з 30.07.2020р. по 01.02.2020р. відповідачкою було сплачено по тілу кредиту кошти всього в сумі 6 648 грн. 58 коп., та у період з 31.08.2020р. по 05.11.2021р. було сплачено по відсоткам на строкову суму кошти в сумі 9 456 грн. 79 коп. Всього вчинено проплат на суму 16 105 грн. 37 коп. Нарахування комісії за РО та плати за пропуск платежів не здійснювалося. Представниці позивача [PERSON] та [PERSON] в судові засідання 17.04.2024р. та 31.05.2024р. не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у заяві від 15.03.2024р. представниця позивача [PERSON] просила розглядати позовну заяву за відсутності представника позивача. Відповідачка в судові засідання 17.04.2024р. та 31.05.2024р. не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду. Водночас у заяві від 23.05.2024р. просила розглядати справу у її відсутність. В ній же зазначила, що позовні вимоги визнає, водночас просить по можливості зменшити відсотки та не стягувати комісії, інші платежі. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено таке. 23.07.2020р. [PERSON] звернулася до АТ ОТП Банк із Анкетою-заявою на отримання кредиту/опитувальний лист строком на 60 місяців з бажаною сумою кредиту розміром 38 119 грн. 00 коп. 23.07.2020р. АТ ОТП Банк ознайомив [PERSON] з умовами кредитування, про що свідчить підписаний останньою Паспорт споживчого кредиту (інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), орієнтовним графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту. Після ознайомлення з умовами кредиту у цей же день АТ ОТП Банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 2032090650 (далі - кредитний договір), за яким позичальниця отримала від банку на споживчі цілі 38 119 грн. 00 коп. кредитних коштів зі сплатою процентів за фіксованою ставкою як 40% річних, зі строком остаточного повернення кредиту 29.07.2025р. Річна база нарахування процентів - для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році (п.п. 1.1-1.2 кредитного договору). У п.п. 1.3-1.5 кредитного договору сторони визначили наступне. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань реквізити яких визначені у додатку № 1 до кредитного договору. Кредит надається шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку. Підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: - банк надав позичальнику у письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; - його ж ознайомлено з інформацією викладеною у паспорті споживчого кредиту необхідну для отримання кредиту та порівняння різних пропозицій з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору; - отримав підписаний зі сторони банку примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками (графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту); - з Правилами користування та Тарифами банку, які є невід`ємною частиною договору та які розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений та згоден, та зобов`язується їх виконувати; - отримав їх примірник. Згідно з заявою на видачу готівки № 405Т02TALG від 29.07.2020р. та квитанції № 405Т02TALG від 29.07.2020р. вказаної дати здійснено виплату коштів за договором № 2032090650 у розмірі 38 119 грн. 00 коп. на ім`я отримувача [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого АТ «ОТП Банк» за період з 30.07.2020р. по 21.10.2022р., а також виписки про рух коштів по картці за період з 29.07.2020р. по 21.10.2022р. вбачається, що відповідачка здійснила наступні погашення по тілу кредиту: 30.07.2020р.-31.08.2020р. у розмірі 125 грн. 22 коп.; 01.09.2020р. -29.09.2020р. у розмірі 2 261 грн. 20 коп.; 30.10.2020р.-30.11.2020р. у розмірі 228 грн. 44 коп.; 30.12.2020р. - 29.01.2021р. у розмірі 438 грн. 08 коп.; 30.01.2021р. - 01.03.2021р. у розмірі 171 грн. 58 коп.; 30.03.2021р. - 29.04.2021р. у розмірі 590 грн. 31 коп.; 30.10.2021р. - 29.11.2021р. у розмірі 1 934 грн. 99 коп.; 30.11.2021р. - 29.12.2021р. у розмірі 300 грн. 33 коп.; 01.02.2022р. - 28.02.2022р. у розмірі 598 грн. 43 коп. Всього в сумі 6 648 грн. 58 коп. З розрахунку заборгованості, здійсненого АТ ОТП Банк за період з 30.07.2020р. по 21.10.2022р., а також виписки про рух коштів по картці за період з 29.07.2020р. по 21.10.2022р. вбачається, що відповідачка здійснила наступні погашення по відсоткам на строкову суму: 31.08.2020р. у розмірі 1 374 грн. 78 коп.; 29.09.2020р. у розмірі 1 204 грн. 17 коп.; 19.11.2020р. у розмірі 1 171 грн. 56 коп.; 15.01.2021р. у розмірі 1 561 грн. 92 коп.; 16.01.2021р. у розмірі 818 грн. 42 коп.; 14.04.2021р. у розмірі 659 грн. 69 коп.; 05.11.2021р. у розмірі 65 грн. 01 коп.; 28.12.2021р. у розмірі 1 699 грн. 67 коп.; 02.02.2022р. у розмірі 901 грн. 57 коп. Всього у сумі 9 456 грн. 79 коп. Станом на 21.10.2022р. заборгованість відповідачки перед АТ ОТП БАНК становила 52 056 грн. 79 коп., з яких: 31 470 грн. 42 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 20 586 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками. Протягом вказаного строку кредитування комісія за РО та Плата за пропуск платежів відповідачці не нараховувалася. (розрахунок заборгованості здійснений АТ ОТП Банк за період з 30.07.2020р. по 21.10.2022р., виписка про рух коштів по картці за період з 29.07.2020р. по 21.10.2022р.). Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачкою суду не надано. 21.10.2022р. АТ ОТП БАНК на підставі договору факторингу № 21/10/22 передав ТОВ Діджи Фінанс право грошової вимоги у розмірі портфеля заборгованості, у тому числі за кредитним договором № 2032090650 від 29.07.2020р. щодо боржниці [PERSON] у розмірі 52 056 грн. 79 коп. (договір факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022р., витяг з додатку до договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022р., платіжні інструкції № 2605 та № 2606 від 21.10.2022р. про проведення розрахунків за договором факторингу між фактором та клієнтом). 28.06.2023р. ТОВ Діджи Фінанс склало досудову вимогу адресовану відповідачці, в якій товариство вимагало сплатити заборгованість за кредитним договором № 2032090650 у розмірі 52 056 грн. 79 коп. Докази отримання цієї вимоги позичальницею у матеріалах справи відсутні. До позовної заяви ТОВ Діджи Фінанс додало договір про надання правової допомоги № 42649746 від 22.09.2023р., укладений з адвокаткою Міньковською А.В. Умовами цього договору сторони передбачили, що загальна вартість послуг адвоката складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, зазначеної у п. 4.8 договору (в тому числі за: ознайомлення з матеріалами справи та формування правового аналізу - 3 000 грн./1 том; участь у судовому засіданні - 3 000 грн./1 год.; написання заяви/клопотання - 1 500 - 3 000грн.; адвокатський запит - 1 500 - 3 000 грн.; позовна заява - 3 500 - 7 000 грн.; письмове пояснення - 1 500 - 5 000 грн.; отримання рішення суду - 1 000 грн.), а також гонорару визначеного у п. 4.9 договору (6 500 грн. 00 коп.). 22.09.2023р. сторонами складено Детальний опис робіт (наданих послуг) та Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги, за якими адвокатка Міньковська А.В. надала ТОВ Діджи Фінанс правничу допомогу на суму 7 500 грн. у вигляді: правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів клієнта витрачений час 2 години, вартість 1 000 грн./1 год., всього 2 000 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості витрачений час 3,5 години, вартість 1 000 грн./1 год., всього 3 500 грн.; формування додатків до позовної заяви витрачений час 1 год., вартість 1 000 грн./1 год., всього 1 000 грн.; подання позовної заяви до суду шляхом надсилання поштової заяви поштовим відправленням витрачений час 1 год., вартість 1 000 грн./1 год., всього 1 000 грн. Додатковою угодою № 002719823605 до Договору № 4269746 від 23.10.2023р. сторони розширили предмет договору та доповнили його новим пунктом 1.2 в якому розшили види професійної (правничої) допомоги що надається адвокатом в зв`язку з розглядом справи саме щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , а також доповнили розділ 4 Порядок здійснення розрахунків договору пунктом 4.9 наступного змісту: за здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у суді в справі про стягнення заборгованості клієнт виплачує адвокату гонорар у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару підтверджується на умовах попередньої оплати та\\або підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт, виконаних адвокатом. Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та АТ ОТП БАНК кредитного договору № 2032090650 та перерахування їй кредитних коштів згідно його умов, а також неналежне невиконання відповідачкою свого обов`язку щодо повного погашення заборгованості та процентів за ним, та обставини переходу до позивача права грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 52 056 грн. 79 коп., з яких: 31 470 грн. 42 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 20 586 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками, - підлягають задоволенню. За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, про що зазначено в ч.4 ст. 62 ЦПК України. За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закон № 5076-VI). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, від 22.01.2021р. у справі № 925/1137/19. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014р. у справі East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04). У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У позовній заяві позивач ставив питання про стягнення з відповідачки на його користь витрат на професійну (правничу) допомогу адвоката у відповідності до ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат. До позовної заяви ТОВ Діджи Фінанс додало договір про надання правової допомоги № 42649746 від 22.09.2023р. та додаткову угоду до нього, умовами яких сторони передбачили, що загальна вартість послуг адвоката складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, зазначеної у п. 4.8 договору, а також гонорару визначеного у п. 4.9 договору (6 500 грн. 00 коп.). А також надало Детальний опис робіт (наданих послуг) та Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги, за якими адвокатка Міньковська А.В. надала ТОВ Діджи Фінанс правничу допомогу на суму 7 500 грн у вигляді: правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів клієнта - витрачений час 2 години, вартість 1 000 грн./1 год., всього 2 000 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості витрачений час 3,5 години, вартість 1 000 грн./1 год., всього 3 500 грн.; формування додатків до позовної заяви витрачений час 1 год., вартість 1 000 грн./1 год., всього 1 000 грн.; подання позовної заяви до суду шляхом надсилання поштової заяви поштовим відправленням витрачений час 1 год., вартість 1 000 грн./1 год., всього 1 000 грн. Тож, з врахуванням виконаної адвокаткою роботи та витраченого нею часу на надання позивачу правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критеріїв доведеності їх розміру узгодженому між сторонами та реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторін, суд приходить до висновку щодо частково задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. 00 коп. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачка визнала позов, а тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 1 342 грн. 00 коп., а також з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 342 грн. 00 коп.

Outcome: approved