Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2003 року Виконавчим комітетом Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис №17. Від шлюбу мають двоє дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім. Спору про місце проживання дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вже тривалий час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, а надання будь-яких строків на примирення не доцільним. З наведених підстав просить шлюб розірвати. 1.2 Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнає. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Представник позивача адвокат Альонова М.Б. згідно поданої заяви просить справу розглядати у її відсутності та відсутності позивача. Зазначила, що на примирення позивач не згідний, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Представник відповідача адвокат Вишковська В.І. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Зазначила, що відповідачка позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2003 року Виконавчим комітетом Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.04.2024 (а.с.4). [PERSON] народилася [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьками вказані сторони по справі (а.с.5). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач стверджує, що спільно з відповідачкою не проживає, спільного господарства не веде. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що заява про визнання позову відповідачем подана до розгляду справи по суті, а позивачем при зверненні до суду сплачено 1211,20 грн. судового збору, наявні підстави для повернення останньому із державного бюджету 605,60 грн., що становить 50% від сплаченого позивачкою судового збору, а інші 536,80 грн - стягнути із відповідача.

Outcome: approved