Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 26 листопада 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання дітей немає. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями. Відповідач безпідставно влаштовує сварки та скандали, ображає нецензурною лайкою. Її намагання зберегти сім`ю виявилися марними. Сімейне життя припинилося з початку 2024 року, спільне господарство не ведуть, відсутній спільний бюджет. Примирення між ними неможливе та недоцільне. Добровільно вирішити вказаний спір неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26 листопада 2016 року у Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1477. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін на 11.06.2024 об 11 годині 00 хвилин. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме судовою повісткою-повідомленням, про що свідчить підпис в рекомендованному повідомленні про отримання поштового відправлення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме судовою повісткою-повідомленням, про що свідчить підпис в рекомендованному повідомленні про отримання поштового відправлення. Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 26.11.2016 Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] 26.11.2016 зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис №1477 (а.с.6). Із копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, зареєстроване місце її проживання: [ADDRESS] (а.с.7). Із копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , та повідомлення Управління «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №13-02/4-443 від 15.05.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином України та зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.9-10, 17). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказала, що примирення між сторонами не відбудеться, продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, так як це повністю суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією до платіжної інструкції №9.0.3627981811.1 від 07.05.2024, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Outcome: approved