Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 20.11.2013, зареєстрованого виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області, про що зроблено актовий запис №96. В обґрунтування позову покликалася на те, що з 20.11.2013 перебуває з відповідачем у шлюбі, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в поглядах на життя, втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння, відповідач зловживав алкоголем, принижував її честь та гідність. Хоч вони і проживають разом, проте не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а його збереження суперечитиме її інтересам. Ухвалою від 06.05.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що сторони\~уклали 20.11.2013,\~зареєстровали такий\~у виконавчому\~комітеті Соснівської\~міської ради\~Львівської області,\~актовий запис\~№96.\~Від шлюбу\~в сторін\~ народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] . Сторони\~не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те,\~що позивачка\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~позов визнав,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачкою при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211, 20 грн., останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., а решту судових витрат у розмірі 605,60 грн. стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved