Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №593656, виданого 04 лютого 2010 року на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації, зареєстрованого 04 лютого 2010 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 152, та визнати за нею право власності на нього. Також просить визнати за нею право на завершення приватизації і реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7392 га, яка згідно з розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 16 травня 2008 року № 168 була передана у приватну власність [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] , померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 10.03.2009р. зроблено відповідний актовий запис за №8. Після її смерті спадщину прийняв її син, [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Лютик Р.В. (спадкова справа № 523/2009). [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, а саме, грошові вклади з відповідними відсотками і компенсаційними нарахуваннями, що розміщені у ТВБВ 6308/010 Бориславського відділення ОБ 6308 ВАТ «Державний Ощадний банк України» на рахунках №КВ 4291 (389,35 грн.), №02151 (0,09 грн.), №11225 (0,24 грн.). [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 26.07.2023р. зроблено відповідний актовий запис №106. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, в т.ч., входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП «Світанок» (село Ясениця Дрогобицького району Львівської області), розміром 1,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало матері спадкодавця [PERSON] , спадкоємцем якої, був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Ще за життя [PERSON] зробив особисте розпорядження. 04 липня 2011 року в приміщенні Першої дрогобицької нотаріальної контори складено заповіт, відповідно до якого [PERSON] , на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів їй - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, і право на зазначену земельну частку (пай). У 2023 році, після смерті спадкодавця [PERSON] , була заведена спадкова справа, як це стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, дата видачі 02.08.2023 № витягу 73430285. З метою отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, 25 січня 2024 року, нею до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Малетич О.Я. було подано заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі заповіту їй були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (серія та номер: 98, видане 22.02.2024) та земельну ділянку (серія та номер: 99, видане 22.02.2024). Натомість, у листі приватного нотаріуса від 22.02.2024№ 11/02-14 «Про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину» зазначено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №593656, виданий 04 лютого 2010 року відповідно до розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації, зареєстрований 04 лютого 2010 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 152, тобто після смерті [PERSON] , а відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється у момент її смерті. У зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , нотаріальна дія, а саме видача Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно, не може бути вчинена. Тому, для вирішення питання спадкування нотаріус рекомендував звернутися до суду. В\~ судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов у повному обсязі. Від відповідача 14.05.2024 надійшов відзив на позов. Просить відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд без участі представника Бориславської міської ради. Зокрема, щодо вимоги про право на завершення приватизації і реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,7392 га, яка згідно з розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 16 травня 2008 року № 168 була передана у приватну власність [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , то вказують що позивачкою не було вчинено жодних дій щодо прийняття спірної земельної ділянки у власність та отримання державного акту про право власності на неї, тобто процедуру приватизації не було розпочато. 22.05.2024 від позивачки надійшла відповідь на відзив. Вказує, що за життя [PERSON] встигла реалізувати свій намір отримати майнові права щодо земельної ділянки, але не закінчила процедуру приватизації у відповідному порядку, тому що померла до завершення процедури приватизації, не вчинивши усіх необхідних дій та не отримавши право власності на спірну земельну ділянку. А тому вона, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] (який прийняв вспадщину після смерті [PERSON] та не завершив процедуру приватизації), має право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7392 га. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 ст.1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України «право на спадкування мають особи, визначені у заповіті». З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Після її смерті спадщину прийняв її син, [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Лютик Р.В. (спадкова справа № 523/2009). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.02.2024 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Малетич О.Я., встановлено, що спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] відповідно до заповіту, посвідченого 04.07.2011 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області Лютик Р.В. Ще за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай), що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданого як члену ССП "Світанок". Так, листом № 29-13-0.92-1016/15-24 від 12.03.2024 року Відділ №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомив, що [PERSON] , належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 097719, виданий на підставі рішення Ясенице-Сільнянської сільської ради від 24.05.1995 року, зареєстрований у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 26.11.1996 року за № 405. Земельна частка (пай) 1,14 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Бориславської ТГ (Ясенице-Сільнянської сільської ради). На адвокатський запит до Дрогобицької райдержадміністрації щодо виданого на ім`я [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 593656, відповідно до розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації, 04 лютого 2010 року, зареєстрованого 04 лютого 2010 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), архівний відділ Дрогобицької РДА Львівської області листом від 14.03.2024 № 3.8/35 надав розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 02 березня 2006 року № 75 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних часток (паїв) у приватну власність» та архівний витяг із додатку до розпорядження щодо [PERSON] . Так, Розпорядженням голови Дрогобицької райдержадміністрації від 02 березня 2006 року № 75 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних часток (паїв) у приватну власність» надано дозвіл жителям с.Ясениця-Сільна. с.Нагуєвичі. с.Попелі, смт.Східниця, с.Топільниця Старосамбірського району, м.Дрогобич, м.Борислав, м.Трускавець, м.Самбір, м.Львів, м.Івано-Франківськ, м.Херсон на виготовлення проекту відведення земельних часток (паїв), виділення їх в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і передачу у приватну власність за рахунок належних їм земельних часток (паїв) згідно з додатком. У Списку громадян, яким надано дозвіл складання проектів відведення земельних часток (паїв) у приватну власність, виділення їх в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і передачу у приватну власність за рахунок належних їм земельних часток (паїв), що є додатком до Розпорядженням голови Дрогобицької райдержадміністрації від 02 березня 2006 року № 75, під номером «37.» значиться [PERSON] , місце проживання с.Ясениця-Сільна, дані про сертифікат: серія ЛВ, номер [NUMBER] , площа земельної частки (паю) 1,14. Крім того, листом № 746/0/293-24 від 05.04.2024 року Відділ №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на запит від 02.04.2024р. № 18/02-24 від 03.04.2024р. повідомив наступне: «Гр. [PERSON] належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 097719, виданий на підставі рішення Ясенице-Сільнянської сільської ради від 24.05.1995 року, зареєстрований у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 26.11.1996 року за № 405. Земельна частка (пай) 1,14 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Бориславської ТГ (Ясенице-Сільнянської сільської ради). Однак для оформлення спадкових справ, після смерті гр. [PERSON] , взамін сертифіката серії [NUMBER] , спадкоємцю був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №593656, на підставі розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 13.09.2000 року № 284, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 04.02.2010 року за № 152. Земельна частка (пай) 1,14 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Бориславської ТГ (Ясенице-Сільнянської сільської ради). Відповідно до Розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації № 168 від 16.05.2008 р., гр. [PERSON] , на підставі сертифіката на право на земельну часту (пай) серії ЛВ № 097719, передано у приватну власність земельні ділянки в межах земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва однак державні акти на право приватної власності на земельні ділянки не видавалися». Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про те, що за життя матір спадкодавця [PERSON] була власником сертифікату на право на земельну частку (пай) і їй належало право на спірну земельну частку (пай), що посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 097719, виданого на підставі рішення Ясенице-Сільнянськоі сільської ради від 24.05.1995 року, зареєстрований у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 26.11.1996 року за № 405. А тому, право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на час її смерті входило до складу спадщини, яку прийняв її син [PERSON] , оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 097719, виданий на підставі рішення Ясенице-Сільнянської сільської ради від 24.05.1995 року ще за життя [PERSON] , і, відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини. І саме для оформлення спадкових справ, як зазначено у вищевказаному листі, після смерті гр. [PERSON] , взамін сертифіката серії [NUMBER] , спадкоємцю був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №593656. Тому та обставина, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №593656, виданий та зареєстрований 04 лютого 2010 року на ім`я вже померлої [PERSON] , визначального значення не має. Адже, вирішальною обставиною є те, що [PERSON] набула право на земельний пай ще за життя, що посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай), і її право не припинилось у зв`язку з її смертю. Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах пре спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України праве власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах пре спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкуваннях 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 визначено, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно ст. ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельний ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, ще посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З роз`яснень п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спакоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - праві розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні користуванні та розпорядженні, відтак коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. За наведених обставин. [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), розміром 1,14 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки і натурі (на місцевості), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Щодо визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, слід зазначити таке. До складу спадщини, що відкрилася після смерті гр. [PERSON] також входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7392 га, яка належала матері спадкодавця, [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої, був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Листом приватного нотаріуса від 16.04.2024№ 20/02-14 «Про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину» зазначено, що оскільки документ, що посвідчує право власності на вищевказане спадкове майно [PERSON] не одержано, зазначена нотаріальна дія, тобто видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.7392 га, на ім`я позивачки, не може бути вчинена. Таким чином, виникла ситуація при якій, через смерть спадкодавця, який не виготовив правовстановлюючі документи на земельну ділянку та не зареєстрував за собою право власності на неї, позивач як спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Тобто, реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може. Як вбачається з розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 16 травня 2008 року № 168 «Про передачу земельних часток (паїв) у власність, видачу державних актів на право власності на земельну ділянку», передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва жителям с.Ясениця-Сільна, с.Нагуєвичі, с.Попелі, с.Новий Кропивник, с.Топільниця Симбірського району, с.Великосілки Кам`янобуського району, смт.Східниця, м.Трускавець, м.Самбір, м.Борислав, м.Дрогобич, м.Львів, м.Херсон земельні ділянки в межах земельних часток (паїв) та видати Державні акти на право власності на земельні ділянки згідно з додатком. У списку громадян, яким передано у приватну власність земельні ділянки в межах земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що є додатком де розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 16 травня 2008 року № 168, під номером 181, значиться [PERSON] , с.Ясениця-Сільна, площа земельної ділянки 0,7392, в т.ч. 0,6272 га рілля, 0,112 га кормові угіддя. Таким чином, ще за життя, [PERSON] , відповідно до вимог чинного законодавства України, розпочала процес приватизації вказаної земельної ділянки, але не отримала правовстановлюючого документа (державний акт) на цю земельну ділянку та не зареєструвала з собою право власності на неї. Дані про кадастровий номер земельної ділянки також відсутні. Спадкоємцем [PERSON] , є її син - [PERSON] , який прийняв спадщину, але за життя юридично не оформив своїх спадкових прав, відповідно право на спадкування вже його спадкового майна перейшло до позивачки, [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка скидається з належного йому майна, в т.ч., права на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7392 га, яка згідно з розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 16 травня 2008 року № 168 була передана у приватну власність [PERSON] . Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни Україні набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-і (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091 св 18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки. Відповідно до правової позиції Верховного суду викладеній у справі № 554/1195/17 від 29 серпня 2019 року, Верховний Суд зазначив, оскільки спадкодавець розпочав процедуру приватизації, спадкоємець має право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів про право власності на неї. Отже, право на завершення процедури приватизації та отримання земельної ділянки у власність, яке належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право переходить у спадок його спадкоємцю, який прийняв спадщину відповідно де норм чинного законодавства. Як вбачається з вищенаведеного, процедура приватизації земельної ділянки для веденні товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7392 га, була розпочата, проте не завершена за життя [PERSON] , тому позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті гр. [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого cпaдкoдaвцeм за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті гр. [PERSON] , тому вона набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, які належали останньому, у тому числі право на завершення процедури приватизації земельної ділянки. З огляду на вказане позов [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved