Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Крюкова М.В. звернулася до суду в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» з позовом до [PERSON] про заборгованості в розмірі 40160 (сорок тисяч сто шістдесят) грн. 40 коп., з яких: 8400 грн. - сума кредиту, 31760,40 грн. - сума процентів за користування кредитом, а також стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплачений судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (відповідач) за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5527866 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами договору сума кредиту складає 84000 грн., строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 07 лютого 2023 року. Строк кредиту може бути продовженим у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав надавши кредит в сумі 8400 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. У межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. 04 березня 2022 року відповідач свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконав. Позивач вказує, що у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року за всіма кредитними договорами. У період з 01 травня 2022 року по 24 червня 2022 року здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 24 червня 2022 року за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача. Однак наданою можливістю споживач (відповідач) не скористався. Враховуючи вказане вище, первісним кредитором нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 25 червня 2022 року по 01 листопада 2022 року за ставкою 1,99%: 8400 грн * 1,99 % * 130 календарних днів = 21730,80 грн. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (02 листопада 2022 року - 01 грудня 2022 року) в межах строку договору відповідно до наступного: 8400 грн * 1,99 % * 60 календарних днів = 10029,60 грн. Загалом відсотки складають: 21730,80 грн. + 10029,6 = 31760,408 грн. Відповідач оплати за кредитним договором не здійснював Представник позивача вказує, що п.п. 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено право ТОВ «Авентус Україна» укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, про що отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21 січня 2022 року, видане Національним банком України. Також, позивач має ліцензію на надання послуг факторингу, яка була видана позивачу Національним банком України від 24 січня 2022 року. У зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» став новим кредитором відповідача за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 8100 грн. - тіло кредиту та 31760,40 грн. - нараховані проценти, всього - 40160,40 грн. Крім того, позивач зазначає, що для подання даної позовної заяви позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Крюкової Марини Володимирівни, з якою укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 07 липня 2022 року у відповідності до умов якого доручено здійснити стягнення суми боргу в судовому порядку, а саме, встановити обставини справи, зібрати та аналізувати докази і документи, підготувати необхідні документи, сформувати правову позицію по справі, зняти копії документів, скласти та подати позовну заяву (звіт про надання правової допомоги додається). За надання правової допомоги позивачем сплачено суму гонорару в розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень 00 коп., на підтвердження чого суду надано копію платіжного доручення від 23 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представником позивача з використання особистого кабінету електронного сервісу «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення представник не заперечував. Відповідач до суду не прибув, по дату, час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Питання про заочний розгляд вирішено окремою ухвалою суду. Технічна фіксація не здійснювала на підставі положень статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. 12 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (відповідач) за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5527866 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами договору сума кредиту складає 84000 грн., строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 07 лютого 2023 року. Строк кредиту може бути продовженим у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав надавши кредит в сумі 8400 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. У межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. 04 березня 2022 року відповідач свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконав. Суд вбачає, що у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року за всіма кредитними договорами. У період з 01 травня 2022 року по 24 червня 2022 року здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 24 червня 2022 року за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача. Однак наданою можливістю споживач (відповідач) не скористався. Враховуючи вказане вище, первісним кредитором нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 25 червня 2022 року по 01 листопада 2022 року за ставкою 1,99%: 8400 грн * 1,99 % * 130 календарних днів = 21730,80 грн. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (02 листопада 2022 року - 01 грудня 2022 року) в межах строку договору відповідно до наступного: 8400 грн * 1,99 % * 60 календарних днів = 10029,60 грн. Загалом відсотки складають: 21730,80 грн. + 10029,6 = 31760,408 грн. Відповідач оплати за кредитним договором не здійснював З матеріалів справи вбачається, що п.п. 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено право ТОВ «Авентус Україна» укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, про що отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21 січня 2022 року, видане Національним банком України. Також, позивач має ліцензію на надання послуг факторингу, яка була видана позивачу Національним банком України від 24 січня 2022 року. У зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» став новим кредитором відповідача за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 8100 грн. - тіло кредиту та 31760,40 грн. - нараховані проценти, всього - 40160,40 грн. Суд акцентує увагу, що для подання даної позовної заяви позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Крюкової Марини Володимирівни, з якою укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 07 липня 2022 року у відповідності до умов якого доручено здійснити стягнення суми боргу в судовому порядку, а саме, встановити обставини справи, зібрати та аналізувати докази і документи, підготувати необхідні документи, сформувати правову позицію по справі, зняти копії документів, скласти та подати позовну заяву (звіт про надання правової допомоги додається). За надання правової допомоги позивачем сплачено суму гонорару в розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень 00 коп., на підтвердження чого суду надано копію платіжного доручення від 26 грудня 2023 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, суд дійшов висновку що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 12 лютого 2022 року та надало відповідачу кредит в сумі 8100 грн., однак відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 40160 грн., з яких: 8100 грн. тіло кредиту та 31760,40 грн. нараховані відсотки. Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19 червня 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» договору № 5527866 від 12 лютого 2022 року. У пункті 10 «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Таким чином, суд вбачає, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за договором № 5527866 про надання споживчого кредиту від 12 лютого 2022 року, в той час як відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» станом на дату звернення до суду в загальному розмірі 40160,40 грн. Щодо вимоги ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 5527866 про надання споживчого кредиту від 12 лютого 2022 року, у розмірі, що складає 40160 грн, з яких: 8100 грн - сума кредиту; 31760,40 грн - сума процентів за користування кредитом. Крім того, у позовній заяві ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., що підтверджуються договором про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, звітом про надання правової допомоги № 07/07/2022 від 26 грудня 2023 року, платіжною інструкцією № 26/12 від 26 грудня 2023 року про сплату 10000 грн. за адвокатські послуги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витратна професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат за збір та аналіз доказів і документів для подання заяви, а також за подання позовної заяви не є обґрунтованими, оскільки позовна заява подана через «Електронний суд», а документи, які були необхідні для пред`явлення позову надані позивачем, тому розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. є співмірним з витраченим часом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України.

Outcome: approved