Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, за якою просить: стягнути з [PERSON] , 1978 р.н., уродженця с.Кленове Богодухівського району Харківської області на користь повнолітньої доньки, [PERSON] , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-х віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по справі являється її батьком. На даний час вона навчається на 1-му курсі денного відділення Державного навчального закладу «Регіональний центр професійної освіти будівельних технологій Харківської області. Термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2026. У зв`язку з навчанням позивач не має можливості працювати, отримує лише стипендію, якої не вистачає на життя. Крім того, вона є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду медико соціальною експертною комісією. На сьогодні її матеріально повністю забезпечує її мати, [PERSON] , надає їй грошові кошти на її потреби та витрати, пов`язані як з навчанням, так і побутовими потребами. [PERSON] не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для її навчання, не зважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Її мати не в змозі самостійно її утримувати, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, в межах заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Зі змісту довідки №0026 від 1 лютого 2024 року, виданої ДНЗ «Регіональний центр професійної освіти будівельних технологій Харківської області», підтверджується, що\~ [PERSON] \~навчається у закладі з 1 вересня 2024 року до 30 червня 2026 року, на 1 курсі денного відділення за професією перукар (перукар-модельєр). У відповідності до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , працездатний, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу та платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Доказів протилежного суду надано не було. Згідно рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 20 листопада 2007 року, з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття. Отже, з урахуванням того, що відповідач будь-якої матеріальної допомоги доньці не надає, при цьому має таку змогу, [PERSON] продовжує навчання за бюджетні кошти, на даний час її повністю забезпечує матір, також враховуючи рівність обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення пред`явлених позивачем вимог та можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 22 лютого 2024 року (з дня пред"явлення позову) і до припинення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Саме такий розмір аліментів, суд вважає справедливим, можливим до виконання відповідачем і достатнім. В задоволенні решти вимог - відмовити. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial