Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що 03.12.2005 Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області між нею і відповідачем [PERSON] , [INFO] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказала, що почуття любові, поваги та розуміння між ними згасли, стосунки зіпсувались і вони припинили шлюбні відносини. Зазначила, що вони з відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин як подружжя. Вважала, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Вказала, що спори щодо розподілу майна та утримання дітей відсутні, оскільки були вирішені в позасудовому порядку. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 травня 2024\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано з Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, зареєстрованого 03.12.2005 року Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), актовий запис № 4 (а.с. 14-15). 15.04.2024 за допомогою системи «Електронний суд» позивачка надіслала заяву, у якій просила розгляд справи здійснити без її участі (а.с. 10). 16.04.2024 від відповідача [PERSON] за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без його участі. У заяві також вказав, що проти позовних вимог не заперечує (а.с. 12). 17.05.2024 до суду від позивачки надійшла заява, у якій вона просила залишити на утриманні і вихованні неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] їх батьку [PERSON] у зв`язку з її виїздом на постійне місце проживання за кордон (а.с. 21). 21.05.2024 до суду від відповідача надійшла заява, у якій він просив залишити на його утриманні дітей: [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивачка після розлучення вибуває на постійне місце проживання за кордон. Вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а також заяву позивачки про утримання дітей. Також просив розгляд справи здійснити без його участі (а.с. 22). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні сторони не надавали. Суд, відповідно до\~ частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу,\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що 03 грудня 2005 року, відповідно до актового запису № 4, Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 3, 26-27). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. Так, шлюбні відносини між подружжям припинено, сім`я фактично розпалася. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. Судом при розгляді справи враховано, що від сторін надійшли письмові заяви, у яких вони просили залишити на утримання і виховання неповнолітніх дітей з відповідачем. Водночас, зазначене прохання не є складовою предмету позову. Такого висновку суд дійшов з огляду на відсутність у прохальній частині позовної заяви матеріально-правової вимоги щодо визначення місця проживання дітей, відсутність у позовній заяві будь-яких доводів щодо обґрунтованості такої позовної вимоги, а також викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує вимогу щодо визначення місця проживання дитини та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Слід зазначити що, за змістом положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, суд зауважує, що відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 18 СК України визначено способи захисту сімейних прав та інтересів, а положеннями статті 161 СК України передбачено право батьків на звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дітей. При цьому, судом, під час вирішення такого спору підлягають встановленню обставини, зокрема, щодо ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Між тим, зазначені обставини не були предметом доказування під час розгляду судом справи про розірвання шлюбу. Крім того, слід зазначити, що з системного аналізу норм процесуального права слід дійти висновку про те, що зміст позовних вимог має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. При цьому, вирішення питання щодо залишення проживання дітей з батьком жодних правових наслідків ані для сторін, ані для їхніх неповнолітніх дітей не має. При цьому суд роз`яснює, що сторони після розірвання шлюбу не позбавлені права на звернення до суду із вимогою про визначення місця проживання дітей у випадку, якщо вони не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати діти. Такий спір може бути вирішено також органом опіки та піклування. За правилами статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності зі статтею 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не просила суд відновити їй дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved