Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

У жовтні 2023 року до суду, через свого представника [PERSON] , звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . На час смерті спадкодавця, позивач, який є сином померлої, проживав у Державі Ізраїль. 14 червня 2017 року спадкоємиця заповіла йому квартиру [ADDRESS] 21 вересня 2023 року позивач, через свого представника, звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , однак, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Позивач зазначив, що не зміг скористатися своїм правом на подачу заяви у передбачений законом строк із поважних причин. Починаючи з 24.02.2022 року перетин державного кордону України є ускладненою процедурою. Приїхавши до України 25 серпня 2023 року, дізнався про пропуск строку на прийняття спадщини, а також те, що для прийняття спадщини необхідно вчинити додаткові заходи, як-то отримати РНОКПП, перекласти документи українською мовою, відновити документи, що посвідчують родинні відносини з померлою. З 2000 року позивач постійно проживає в Ізраїлі, не має місця проживання у м. Кременчуці, не має досвіду з оформлення документів та відповідної освіти, що є ускладненням для нього. Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Ухвалою судді від 10 листопада 2023 року позовна заява була залишена без руху (а.с. 39-40). 16 листопада 2023 року до суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 43). Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року відкрито загальне провадження у справі, залучено сторін, третю особу, призначено судове засідання (а.с. 48). 14 грудня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] було подано заяву, в якій остання висловила свою незгоду з позовом, просила відмовити в його задоволенні. Справу розглядати без її участі за участю її представника [PERSON] (а.с. 60). 01 січня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній висловив незгоду з позовом. Вказав, що позивачем не надано доказів його звернення до консульської або дипломатичної установи, перешкод для прийняття спадщини у позивача не було. В свою чергу, [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] 15 січня 2024 року до суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] були подані додаткові пояснення у справі (а.с. 75-78). Вказав, що позивач по справі має статус іноземця по відношенню до держави України. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року витребувано від приватних нотаріусів Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А. та [PERSON] копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду (а.с. 82). 29 січня 2024 року до суду від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовського А.Г. надійшов лист в якому останній повідомив про неможливість виконати ухвалу суду, оскільки спадкова справа після померлої [PERSON] ним не заводилась (а.с. 92). 29 січня 2024 року до суду від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А. надійшла копія спадкової справи, зведеної після померлої [PERSON] (а.с. 93-126). 16 лютого 2024 року до суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] були подані додаткові письмові пояснення у справі (а.с. 134-136). Вказав, що в матеріалах спадкової справи, зведеної після смерті [PERSON] , не міститься жодних даних про вчинення нотаріусом будь-яких дій щодо визначення кола спадкоємців чи виклику спадкоємців за заповітом для прийняття спадщини. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав поданий позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позову. Позивач [PERSON] не прибув у зв`язку з проживанням у Державі Ізраїль. Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А. у судове засідання не прибула. У поданій суду заяві просила справу розглядати без її участі (а.с. 93). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) 28.11.2022 року складено відповідний актовий запис № 2662 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Позивач [PERSON] , [INFO] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 01.09.2023 року, де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). За свого життя, 14.06.2017 року [PERSON] склала заповіт, за яким належну їй квартиру [ADDRESS] вона заповіла [PERSON] . Даний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Шишаковою Н.А. (а.с. 106-107). Із копії\~спадкової справи\~№ 36/2023,наданої приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А., вбачається, що 24.04.2023 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулася [PERSON] , яка діяла в інтересах малолітнього сина [PERSON] , який доводиться онуком спадкодавцю [PERSON] (а.с. 95). 29 серпня 2023 року [PERSON] , довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Вариводою В.В. уповноважив [PERSON] здійснювати представництво його інтересів в Україні з питань оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON] 21 вересня 2023 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А., розглянувши заяву представника спадкоємця [PERSON] [PERSON] , відмовила останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 125-126). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За правилом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Як установлено в ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року в справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15 і підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року в справі № 318/1037/15, від 21 жовтня 2019 року в справі № 662/1724/18, від 24 січня 2020 року в справі № 192/1663/17. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного статтею 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи. У постановах від 11 липня 2018 року в справі № 381/4482/16-ц та від 11 листопада 2020 року в справі № 750/262/20 Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, у тому числі спадкової справи № 36/2023, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її син [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а також спадкоємцем першої черги за законом разом із неповнолітнім [PERSON] (онуком померлої [PERSON] ), який є спадкоємцем за правом представлення після померлого [INFO] батька [PERSON] (син померлої [PERSON] ), та який помер до відкриття спадщини. За згодою відповідача [PERSON] остання була допитана судом як свідок та пояснила, що є дружиною брата позивача - [PERSON] , який помер в Ізраїлі у серпні 2021 року. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Як законний представник малолітнього сина, звернулася до приватного нотаріуса Марченко Н.А. із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Після смерті чоловіка в Ізраїлі у 2021 році свідоцтво про його смерть взяла сестра позивача та померлого чоловіка [PERSON] . У серпні 2023 року позивач приїздив в Україну до приватного нотаріуса Вариводи В.В. за оформленням спадщини, однак документи були йому повернуті, оскільки спадкова справа була відкрита приватним нотаріусом Марченко Н.А. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є громадянином Держави Ізраїль, що підтверджується копією паспорту № [NUMBER] , виданого 25.11.2015 року, орган видачі паспорта: Петах-Тіква, дійсний до 24.11.2025 року, місце проживання зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-24). Як вбачається із матеріалів справи, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, сплив 26.05.2023 року, до приватного нотаріуса позивач звернувся через свого представника 21.09.2023 року. Суд бере до уваги, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф стосовно України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, дія якого наразі продовжена. Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини тим, що проживає за межами України, внаслідок воєнних агресивних дій рф на території України було введено воєнний стан, тому в умовах, що склалися, він не мав можливості прийняти вчасно спадщину. Наведені позивачем обставини, на переконання суду значно ускладнювали його пересування з Ізраїлю до України. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає,\~що введення\~на території\~України воєнного\~стану,\~проживання позивача\~за межами\~України,відсутність авіасполучення з/на територію України на час воєнного стану, що свідчить про складність переміщення з місця постійного проживання до місця знаходження спадкового майна, є обставинами, які перешкодили позивачу своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини, враховуючи те, що від спадщини позивач не відмовляється. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, враховуючи також незначний пропуск позивачем такого строку. Тому, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. У поданій до суду позовній заяві позивач просив судові витрати залишити за ним, тому судовий збір у сумі 1073,60 грн. не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved