Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до АТ СГ «ТАС», в особі Тернопільської філії, в якому просив стягнути на свою користь з АТ "СГ «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 10 970,10 грн, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 6 100,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 05.11.2023 року о 12:28 год. в м.Тернопіль по вул. Руська, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі- ДТП)за участю транспортних засобів марки «ЗАЗ I-VAN F07F-331», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] , під його керуванням. Внаслідок вищезазначеного ДТП автомобіль марки «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 20.11.2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було розглянуто адміністративний матеріал про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. На момент скоєння ДТП у водія транспортного засобу марки «ЗАЗ I-VAN F07F-331», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована цивільно-правова відповідальність у АТ СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ № 4442713 від 09.09.2023 року, згідно п. 4 якого визначено ліміт відповідальності, а саме страхова сума на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 320 000,00 грн, за шкоду заподіяну майну - 160 000,00 грн, франшиза - 3 200,00 грн. Він, як потерпіла особа внаслідок ДТП, написав у відділення АТ «СГ «ТАС», що у м.Тернопіль повідомлення про ДТП тим самим повідомив про страховий випадок та надав усі необхідні документи. Працівниками АТ «СГ «ТАС» було проведено візуальний огляд пошкодженого автомобіля марки «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] та складено протокол (акт) огляду транспортного засобу під час якого було встановлено відомості про транспортний засіб, технічний стан, перелік та опис пошкоджень, які були отримані внаслідок ДТП з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку. Ним було подано заяву до відповідача щодо отримання звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту його автомобіля та повідомлення його про розмір матеріального збитку. 13.12.2023 року представник АТ «СГ «ТАС» повідомив йому, що розмір матеріального збитку завданого його транспортному засобу складає 48 984,46 грн та надано звіт № 55889 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу складений суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] . Ознайомившись зі звітом у нього виникли питання та зауваження, з якими він не погоджувався, зокрема було виявлено, що мають місце занижені норми години щодо зняття крила передніх та задніх дверей, бамперу заднього, а також вартість робіт із фарбування також є суттєво заниженою, адже звертаючись до СТО офіційних та не офіційних щодо проведення відновлювального ремонту його авто, де йому повідомляли про те, що фарбування його автомобіля на офіційного СТО буде коштувати за все фарбування приблизно 37 000,00 грн, а не на офіційному СТО приблизно 24 000,00 грн, а у звіті № 55889 вартість робіт та матеріалів із фарбування склала лише 19 295,25 грн. Щодо вартості запасних частин зазначених у звіті № 55889, то більшість з них внесена вручну, а отже за даних обставин погодитись з вказаним звітом він не міг. З метою визначення дійсної вартості матеріального збитку завданого йому, як власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП ним було здійснено звернення до судового експерта [PERSON] для проведення експертного авто товарознавчого дослідження в результаті чого був укладений договір № 183/12/23 на виконання судової експертизи, згідно якого 05.01.2024 року вартість матеріального збитку автомобілю марки «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] станом на момент ДТП склала 57 127,71 грн та за проведення якої ним сплачено 6 100,00 грн. З метою досудового врегулювання належного страхового відшкодування ним було направлено відповідачу претензію про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, в якій він просив долучити до матеріалів страхової справи висновок експерта №183/12/23 від 05.01.2024 року та переглянути суму страхового відшкодування та сплатити йому відшкодування у розмірі 57 127,71 грн. Однак відповідач жодної відповіді на претензію так і не надав. З огляну на те, що йому був відомий розмір матеріального збитку завданий його автомобілю, він звернувся 26.01.2024 року до страховика (АТ «СГ «ТАС») із заявою про страхове відшкодування у змісті якої просив здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 57 127, 71 грн, яка підтверджена та обґрунтована висновком експерта № 183/12/23 від 05.01.2024 року. 30.01.2024 року на його картковий рахунок поступили кошти від АТ «СГ «ТАС» в розмірі 42 957,61 грн, де у призначення платежу було вказано страхове відшкодування за договором № АТ4442713 від 28.08.2023 року, однак вказана сума не була узгоджена з ним. Вважає вказану суму страхового відшкодування неприйнятною, суттєво заниженою та такою, що не відповідає реальній вартості відновлювального ремонту, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ та ліміту відповідальності страховика згідно полісу, що не дає йому змоги провести відновлювальний ремонт його автомобіля. Відтак, не відшкодованою йому шкода залишається сума страхового відшкодування у розмірі 10 970,10 грн (57 127,71 грн - 3200,00 грн франшиза), у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду та просив позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2024 року цивільну справу передано на розгляд Святошинському районному суду м.Києва (а.с. 104-106). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. та 09.04.2024 року справу передано судді (а.с. 141-142). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 143). 06.05.2024 року до суду від представника АТ "СГ «ТАС» Кудрявського С. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Позивачем не надано документів про факт оплати проведеного ремонту, а отже згідно законодавства виплата проводиться за вирахуванням ПДВ. Доданий до позовної заяви висновок експерта № 183/12/23 від 05.01.2024 року [PERSON] не може бути взятий до уваги, оскільки він складений через два місяці після ДТП по завищеним цінам та з курсовою різницею. Матеріальний збиток позивачу, як власнику автомобіля марки «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] згідно звіту № 55889 від 17.11.2023 року СОД [PERSON] без ПДВ на запчастини, становить 46 157,61 грн, згідно п.5 полісу № АТ4442713 франшиза становить 3 200,00 грн. Отже страхове відшкодування розраховується наступним чином 46 157,61 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ) - 3200,00 грн (франшиза) = 42 957,61 грн (страхове відшкодування). АТ "СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 42 957,61 грн, а отже належним чином та в повному обсязі виконало своє зобов`язання за полісом АТ/4442713 у зв`язку з чим вимога про стягнення 10 970,00 грн без вирахування ПДВ є безпідставною та необґрунтованою. Позивач також безпідставно вимагає стягнути витрати на повторне автотоварознавче дослідження, які згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають відшкодуванню страховиком та не відносяться до судових витрат. (а.с. 151-152). 13.05.2024 року до суду від представника позивача адвоката Ващука Я.С. надійшла відповідь на відзив, у якій просять задовольнити позовну заяву. Вважає, що оцінювач [PERSON] , що складав звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 17.11.2023 року не мав право проводити звіт оцінку про розмір матеріального збитку та /або експертне дослідження, які відносяться відповідно до індексу та виду експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитків, завданого власнику транспортного засобу». За даними відкритих джерел інформації зазначено список автоекспертів, незалежних експертів, оцінювачів, комісарів в м.Києві та Києвській області до напрямків оцінки майна, щодо яких оцінювачу [PERSON] дозволена практична оціночна діяльність лише оцінка об`єктів у матеріальній формі. Питання, яке може бути поставлено оцінювачу лише одне про вартість відповідного об`єкту, в даному випадку вартість транспортного засобу, постановка будь яких інших питань буде виходити за межі визначені ЗУ «Про оцінку» та самого поняття оцінка майна. Отже, оцінювач [PERSON] не має відповідної кваліфікації 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитків, завданого власнику транспортного засобу» та не є атестованим судовим експертом, а тому складений ним звіт, як доказ вартості матеріального збитку не може бути прийнятий судом, як належний та допустимий доказ розміру завданої позивачу матеріальної шкоди від ДТП. Також, звіт № 55889 від 17.11.2023 року вкладено з порушенням встановленого порядку визначеного методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] технічний огляд його транспортного засобу марки «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] не проводився, а користувався джерелами інформації, а саме протоколу огляду колісного транспортного засобу від 15.11.2023 року, який був складений невідомою особою та який навіть не значиться серед переліку джерел інформації використаних оцінювачем під час оцінки в звіті № 55889 від 17.11.2023 року та в ньому відсутні будь-які фотографічні зображення технічного стану КТЗ (його складників) які би підтверджували припущення та розрахунки. Якщо проаналізувати та порівняти кількість запасних частин, що необхідні для проведення відновлювального ремонту, а також вартість необхідних робіт по заміні та фарбуванню автомобіля марки «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП у оцінювача [PERSON] в ремонтній калькуляції та із ремонтною калькуляцією проведеною судовим експертом Мазуром М.С., який особисто здійснював огляд пошкодженого автомобіля позивача та фіксував усі наявні пошкодження, що відбулись внаслідок ДТП то складається враження, що зважаючи на таку разючу та суттєву розбіжність (різницю) у кількості, вартості запасних частин які необхідно замінити автомобілю то оцінювач [PERSON] , що складав висновок про розмір матеріального збитку у Звіті № 55889 від 17.11.2023 року до якої входила ремонтна калькуляція проводив оцінку не автомобіля позивача а якогось іншого. Вважає, проведену ремонтну калькуляцію №55889 яка є невід`ємною частиною Звіту №55889 від 17.11.2023 року, необ`єктивною, надуманою, необґрунтованою, безпідставною, незаконною та такою, що не дозволяє провести позивачу відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу після ДТП. Також, у складеному звіті № 55889 від 17.11.2023 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, та те, що висновок підготовлений для подання до суду (а.с. 178-182). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні просили задовольнити позов у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач АТ "СГ "ТАС" свого представника до суду не направив, надіслав до суду клопотання, у якому просили розглянути справу без присутності їх представника (а.с. 150). Дослідивши докази в справі у їх сукупності, заслухавши думку позивача та його представника, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.11.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення (а.с. 9). Постановою встановлено, що [PERSON] 05.11. 2023 року о 12 год. 28 хв. в м.Тернопіль, по вул.Руська, 35, керуючи автобусом ЗАЗ I-VAN A07A, номерний знак [NUMBER] , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI I20», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3б, 10.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с. 9). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, обставини, встановлені постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.11.2023 року у справі №607/21849/23, зокрема, чи мало місце ДТП та чи вчинено воно з вини відповідача [PERSON] , не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, яка стосується цивільно-правової відповідальності за наслідками цих дій. Транспортний засіб марки «ЗАЗ I-VAN F07F-331», реєстраційний номер [NUMBER] , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ СГ «ТАС» серії АТ № 4442713 від 09.09.2023 року (а.с. 7). 15.11.2023 року між [PERSON] та судовим експертом Мазуром М.С. укладено договір № 183/12/23 на виконання судової експертизи (а.с. 12). Висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 05.01.2024 року № 183/12/23 складеного судовим експертом Мазуром М.С. визначено суму матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ «Hyundai i20», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яке мало місце 05.11.2023 року, станом на час ДТП, при зовнішньому візуальному обстеженні (без проведення необхідних технологічних інструментальних, діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів) ймовірно становить «У» = 57 127,71 грн, розрахункова квитанція за проведення дослідження 6100 грн (а.с 13, 14-25). 26.01.2024 року [PERSON] направив на адресу АТ «СГ «ТАС» претензію про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, у якій просив долучити до матеріалів страхової справи висновок експерта № 183/12/23 від 05.01.2024 року та переглянути суму страхового відшкодування та сплатити йому відшкодування у розмірі 57 127,71 грн (а.с. 26-27). 26.01.2024 року [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» з заявою про страхове відшкодування, у якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди у розмірі 57 127,71 грн (а.с. 28). 30.01.2024 року від СГ «ТАС» приватне АТ надійшло на рахунок [PERSON] страхове відшкодування по договору № АТ 4442713 від 28.08.2023 року без ПДВ у розмірі 42 957, 61 грн, що підтверджується скриншотом з телефону (а.с. 29). Позивач також поніс витратиза проведення та складання висновку експерта у розмірі 6 100,00 грн (а.с.13). За змістом ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1)втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі,а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до статті 28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з пунктом 22. 1 статті 22 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі -Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 34. 2. статті 34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. За умови ч. 1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Положеннями ч.1 ст.36 Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved