Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Молчанова Н.В., звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське») про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 29.09.2008 по 04.08.2023, працюючи учнем електрослюсаря підземного, електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я. \~ \~ \~ \~Під час виконання трудових обов`язків він отримав травму в результаті нещасного випадку, внаслідок якого йому завдані опіки від полум`я на 55% обличчя, шиї, тулуба та обох верхніх кінцівок. \~ \~ \~ \~З 13.09.2018 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» є правонаступником ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». \~ \~ \~ \~Тривалий час він перебував на лікуванні, продовжує лікування й наразі. Висновки, зазначені в медичних документах, не є втішними, він має серйозні травми, потребує подальшого систематичного лікування на постійній основі, програма реабілітації інваліда виключає можливість його повної реабілітації. \~ \~ \~ \~Стан його здоров`я залишається досить тяжким, він має ураження опорно-рухового апарату та центральної і периферичної нервової системи, у зв`язку з чим відчуває великий дискомфорт, надалі потребує медичного лікування, спостереження у невролога, хірурга, сімейного лікаря, постійного ЛПУ. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що внаслідок трудового каліцтва йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав і продовжує зазнавати сильного фізичного болю і страждань після одержаних травм та опіків - 55%, у нього змінилися умови життя, з`явилися значні проблеми зі здоров`ям, фізичний біль та дискомфорт, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання та послаблення організму. Втрата працездатності та отримання інвалідності спричинили порушення його життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації життя і лікування, він не може утримувати свою родину, що викликає тривогу за матеріальне становище і подальше життя, не може реалізовувати в повній мірі повсякденні заняття, звички та бажання, що негативно відбивається на душевному стані, відчуває душевні страждання та переживання, у нього з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків тяжкого стану здоров`я, настало критичне відношення до себе як до неповноцінного у трудовому та соціальному відношенні громадянина. \~ \~ \~ \~На думку позивача, травма та втрата його працездатності настали внаслідок незабезпечення відповідачем як роботодавцем створення нешкідливих та безпечних умов праці. \~ \~ \~ \~Також зазначає, що суттєво змінився звичайний уклад його життя, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки йому необхідне лікування і супутній пошук нових джерел доходу для утримання родини. \~ \~ \~ \~У зв`язку з отриманням травми внаслідок нещасного випадку на виробництві він більше не може виконувати ту роботу, якою займався раніше, йому протипоказана робота в підземних умовах виробництва, фізичного перевантаження, дії шкідливих та подразнюючих речовин, несприятливого мікроклімату, що негативно відбивається на його повсякденному житті, адже на утриманні він має дружину [PERSON] , сина [PERSON] , 2015р.н., та дочку [PERSON] , 2019р.н. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, позивач виходить з того, що внаслідок отримання травми під час нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, він зазнав фізичного болю, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, його лікування вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, він отримав значні травми, через які має постійний біль та дискомфорт, йому встановлено 3 групу інвалідності, а отже, як наслідок, беззаперечно настали зміни в його життєвих і виробничих зв`язках. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 300\~000 грн, яку просить стягнути з відповідача на свою користь (а.с.1-8). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження; позивачу надано право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня його отримання (а.с.56). \~ \~ \~ \~10 квітня 2024 року відповідачем подано відзив, в якому відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Позивач перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 02.03.2009 по 04.08.2023, звільнений у зв`язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я. \~ \~ \~ \~23 грудня 2022 року з позивачем стався нещасний випадок на підприємстві при виконанні трудових обов`язків. За даним нещасним випадком позивачеві міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська 31.07.2023 при первинному огляді було встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності з наступним переосвідуванням 01.08.2024. Заявлений позов відповідач вважає передчасним, оскільки розслідування нещасного випадку, що стався 23 грудня 2022 року о 19 годині 40 хвилин з електрослюсарем підземним дільниці № 3 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» [PERSON] ще триває, обставини, за яких стався нещасний випадок, розслідуються, винні особи та обставини, за яких стався нещасний випадок, не встановлені. Враховуючи п.37 Порядку по даному нещасному випадку 23.01.2023 було складено Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за формою Н-1/П «Тимчасовий». В акті не визначено місце нещасного випадку - п.2 Акту, також не заповнено інші необхідні пункти - 9, 10 з тих підстав, що розслідування не завершено. Відповідно до п.8 Акту зазначено, що особи, які допустили груповий нещасний випадок, не встановлені, оскільки триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022052410000696 від 24.12.2022, яке проводить Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Позивачем не доведена неправомірність дій/бездіяльності відповідача, внаслідок якої могла бути спричинена моральна шкода (не доведено склад правопорушення в діях відповідача), наявність вини відповідача у виникненні травми. Єдиним допустимим засобом доказування наявності (спричинення) моральної шкоди у позивача в результаті виробничої травми є висновок експерта за наслідками відповідної експертизи. На думку відповідача, висновок МСЕК про відсоток втрати професійної працездатності не є підтвердженням факту спричинення моральної шкоди. Висновком медичних органів як підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок лікаря-психіатра ЛПУ або медично-консультаційної або медично-експертної комісії про стрес, що зазнав потерпілий в результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання, або їх наслідків, про депресію чи інші негативні стани постраждалого. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи відсутні розрахункові документи (касові чеки, квитанції) чи інші документи, які б свідчили про витрати, пов`язані з відновленням психічного стану, стану здоров`я, який був до виникнення ситуації. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач вважає вимоги позивача щодо стягнення 300\~000 грн необґрунтованими, такими, що не відповідають глибині душевних страждань потерпілого, вимогам розумності і справедливості, а також усталеній судовій практиці. \~ \~ \~ \~Також зазначив, що розмір гонорару адвоката є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсягом робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вважає, що витрати на правничу допомогу фактично не понесені, так як у справі відсутні копії прибуткового касового ордера або іншого документа, який би свідчив про виплату позивачем адвокату гонорару. Крім того, у разі вирішення справи на користь позивача, відповідач просить суд звернути увагу, що відповідно до п.п.164.2.14 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Відповідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема податковий агент. Згідно п. 14.1.180 ПК України податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу. Отже, з 23 травня 2020 року стягнута моральна шкода підлягає оподаткуванню у разі перевищення її розміру чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати. У судів повноваження для визначення порядку та розмірів сплати податків відсутні. Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підтверджуються належними доказами у справі, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. На підставі наведеного у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі (а.с.60-66). 17 квітня 2024 року представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що факт того, що розслідування не завершене, жодним чином не впливає та не заважає встановленню факту завданої моральної шкоди внаслідок нещасного випадку під час виконання позивачем професійних обов`язків. Акт розслідування нещасного випадку від 23.01.2023 за формою Н-1/П встановлює факт отримання саме на роботі травми, саме на робочому місці та під час виконання своїх обов`язків та травми, яка завдала моральних страждань. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу щодо поважності тривалості здійснення розслідування нещасного випадку на виробництві, під час якого позивач отримав пошкодження свого здоров`я. Відповідно до роз`яснень Конституційного Суду України у рішенні від 27.01.2004 № 10рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності неодмінно спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. \~ \~ \~ \~Всі матеріали, що підтверджують несення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оформлені відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України і знаходяться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Оподаткування моральної шкоди стосується виконання рішення, а не самого предмету спору (а.с.74-76). Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. Позивач працював у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 02.03.2009 по 04.08.2023, звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я (а.с.14-18). 23 грудня 2022 року о 19 годині 40 хвилин під час роботи на підприємстві відповідача стався вибух, внаслідок якого [PERSON] отримав опік полум`ям ІІАБ ст. 55% обличчя, шиї, тулуба, обох верхніх кінцівок, ОДШ; важкий опіковий шок. Обставини, за яких стався нещасний випадок з позивачем, підтверджуються актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 23 грудня 2022 року о 19 годині 40 хвилин на (в) ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 23.01.2023, затвердженим начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці В.Королем 05.01.2023. У п.5 Акту зазначено, що відкрито кримінальне провадження № 12022052410000696 від 24.12.2022, досудове розслідування проводить Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Згідно з висновками комісії нещасний випадок, що стався 23.12.2022 о 19 годині 40 хвилин з електрослюсарем підземним дільниці № 3 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» [PERSON] , пов`язаний з виробництвом. Враховуючи п.37 Порядку по даному нещасному випадку вирішено скласти акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за формою Н-1/П «Тимчасовий», нещасний випадок взяти на облік ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське». Особи, які допустили груповий нещасний випадок, будуть зазначені після завершення розслідування (а.с.19-25). Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12 ААА № 139873, виданою Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська 31.07.2023, позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом первинно 23.12.2022 з 31.07.2023 до 01.08.2024, встановлена третя група інвалідності за трудовим каліцтвом, визначена потреба у медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні за відсутності протипоказань (а.с.28-29). За індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 441 (категорія від 18 років і старше), заповненою Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська 31.07.2023, [PERSON] рекомендовано медикаментозне лікування, при необхідності ЛПУ, санаторне-курортне лікування за відсутності протипоказань при необхідності; протипоказана робота в підземних умовах виробництва, фізичного перевантаження, дії шкідливих та подразнюючих речовин, несприятливого мікроклімату (а.с.36-38). У відповідності до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Положеннями ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`ям (п.1 ч.2). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.5). \~ \~ \~ \~Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. \~ \~ \~ \~Згідно з роз`ясненнями пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що позивач працював у ПрАТ «ШУ «Покровське», яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, отже, роботодавець не забезпечив створення нешкідливих та безпечних умов праці. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст.76 ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливістю його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами у справі: трудовою книжкою позивача, Актом розслідування нещасного випадку, довідками МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, виписками з медичної карти стаціонарного хворого, виписками з медичної карти амбулаторного хворого, фотосвітлинами із зображенням позивача з отриманими опіками. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, а тому заперечення відповідача в цій частині суд знаходить безпідставними. \~ \~ \~ \~З урахуванням конкретних обставин справи, суд визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у 120 000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Підпункт 14.1.180 пункту 14.1\~статті 14\~ПК України визначає податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб, зокрема, юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), яка незалежно від організаційно правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язана нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу. Відповідно до статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1\~статті 168\~ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. У пункті 163.1 статті 163\~ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (пункт 164.1 статті 164\~ПК України та підпункт 164.1.1 цього пункту). Відповідно до пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2\~статті 164\~ПК України зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466 ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23 травня 2020 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. У попередній редакції зазначена норма права передбачала, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Отже, з 23 травня 2020 року пункт «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2\~статті 164\~ПК України доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом», тобто суми відшкодування моральної шкоди підлягають оподаткуванню. Граматичне та системне тлумачення зазначеного пункту ПК\~України у чинній редакції дозволяє зробити висновок, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: 1) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; 2) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю; 3) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, як до 23 травня 2020 року, так і чинним податковим законодавством передбачено, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`ю не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Таким чином, податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, зокрема, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Правовий висновок про те, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку не включається суми відшкодування шкоди, завданої платнику податку внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, викладено також у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 264/5681/17, від 19 травня 2021 року у справі № 180/377/20, від 25 січня 2023 року у справі №598/438/21. Таким чином, моральна шкода у розмірі 120 000 грн підлягає стягненню без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому у відповідності до п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задоволені позовні вимоги складають 40% (120\~000 грн х 100% : 300000 грн). На підставі цього підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог в сумі 1200 грн (3000 грн х 40% : 100%). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 18.10.2023, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія договору про надання правничої допомоги № 04/10/23 від 06.10.2023, укладеного між Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та [PERSON] , розрахунок витрат на правову допомогу за договором правничої допомоги № 04/10/23 від 06.10.2023 на суму 10\~000 грн, копія акту наданих послуг за договором правничої допомоги № 04/10/23 від 06.10.2023, копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 24/03 від 06.10.2023 на суму 10\~000 грн (а.с.41-49). Враховуючи, що судом при відкритті провадження у справі було прийнято рішення про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, тобто судові засідання у справі не проводилися, - підлягають виключенню з витрат на професійну правничу допомогу 2500 грн, сплачених позивачем адвокату Молчановій Н.В. за участь в судових засіданнях у даній справі. Згідно з ч.2 ст.137, ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3000 грн (7500 грн х 40% : 100%). Суд доходить висновку про те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, який поніс позивач, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підстав для їх зменшення суд не вбачає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.43 Конституції України, ст.23 ЦК України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст.43 Гірничого закону України,

Outcome: partial