Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Стислий виклад позиції представника позивача. 03.06.2021 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява\~від представника «Банк Кредит Дніпро» до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором за №22033000174591 від 23.09.2019 у сумі 114 322 грн. 02 коп., яка складається з: суми залишку простроченого кредиту\~96\~545,25 грн.; суми прострочених відсотків\~11,77 грн.; суми прострочених комісій\~17\~856,00 грн.. В обґрунтування позову вказав, що 23.09.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22033000174591, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язувалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за цим Договором в повному обсязі. Банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 99 200,00 грн. з кінцевою датою погашення кредиту: 23.09.2024, строк користування кредитом становить 60 міс., з цільовим призначенням на споживчі потреби із щомісячною сплатою комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,5 % від суми кредиту, розмір щомісячного платежу по кредиту становив 3\~630,72 грн., окрім того сторонами узгоджено процентну ставку за користування кредитом на строкову заборгованість на рівні 0,001 % річних, а на прострочену заборгованість процента ставка становила 56,0 % річних. Однак, відповідач як позичальник свої обов`язки за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 29.04.2021 становить 114\~322,02 грн., у зв`язку з чим звернувся до суду про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості та судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду зі сплати суми судового збору. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи від 03.06.2021 матеріали цивільної справи передано головуючому судді Шумській О. В.. Ухвалою суду від 07.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін. У зв`язку із звільненням у відставку судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] здійснено повторний автоматизований розподіл справи, та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 19.02.2024 визначено головуючого суддю Томинця О. В.. Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 матеріали цивільної справи прийнято до свого провадження та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, що підтверджено відповідним клопотанням викладений у його заявах направлених до суду. Відповідач [PERSON] \~\~про час та місце розгляду справи повідомлялась належним, окрім того відповідно до довідки сформованої засобами ЄСІТС, вбачається, що відповідач є користувачем підсистеми «Електронний суд», з огляду на що всі процесуальні документи мають у її особистому кабінеті «Електронний суд», однак відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надавала. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.\~280,\~281 ЦПК України. Фактичні обставини справи. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 23.09.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] підписано Заяву-згоду №1095551 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб. Згідно якого [PERSON] , шляхом підписання зазначеної Заяви-згоди про укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, відповідно до\~ст. 642 ЦК України, акцептує публічну пропозицію акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у Акціонерному товаристві «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями (далі УДБО), яка розміщена на веб-сайті Банку www.creditdnepr.com.ua, і беззастережно приєднується до умов УДБО та в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при акцептуванні УДБО, так і послуг, що можуть бути видані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін та доповнень) і погоджується з тим, що може обирати будь-які послуги передбачені УДБО, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку). Клієнт зазначеною заявою підтвердив, що до моменту підписання цієї заяви згоди, вона ознайомилась та згодна з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на веб-сайті Банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua, тарифами, проектом цієї заяви-договору, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та підтвердив, що має можливість та зобов`язалась самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситись до УДБО (а.с.6). Після чого цього ж самого дня 23.09.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2203000174591, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у сумі\~99\~200,00 грн., а відповідач зобов`язувалась прийняти кошти, належним чином їх використати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Так відповідно до кредитного договору вищевказаного договору банк надав відповідачу грошові кошти для споживчих цілей з кінцевий строком повернення його 23.09.2024, з обумовленою комісією за обслуговування кредиту з 23.09.2019 по 22.01.2021 становить на рівні 3 % від суми кредиту, з 23.01.2021 по 22.04.2022 на рівні 2,5 % від суми кредиту, 23.04.2022 по 22.07.2023 на рівні 1,5 % від суми кредиту, з 23.07.2023 по 23.09.2024 0,925% від суми кредиту, з визначеною фіксованою процентною ставкою за користування кредитом, яка визначається на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001 % річних та прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних (а.с. 7) П. 1.3 договору визначено окрім іншого і сплату щомісячної комісії, вартості всіх супутних послуг, окрім того п. 1.4 договору передбачено зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». У пункті 2.1 кредитного договору передбачено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних платежів сплачених на рахунок АТ «Банк Кредит Дніпро». Згідно виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період з 23.09.2019 по 29.04.2021, банк свої зобов`язання за кредитним договором №22033000174591 від 23.09.2019 виконав та здійснив перерахування коштів на рахунок [PERSON] у розмірі 99200,00 грн. (а.с.17,18). Згідно розрахунку,\~станом на 29.04.2021 загальний розмір заборгованості відповідача\~за кредитним договором №22033000174591 від 23.09.2019 становить 114 322 грн. 02 коп., яка складається з: суми залишку простроченого кредиту\~96\~545,25 грн.; суми прострочених відсотків\~11,77 грн.; суми прострочених комісій\~17\~856,00 грн.. (а.с.8-11). Правове врегулювання правовідносин. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст.612 ЦК України). Згідно зі ст.\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~ якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей\~1050,\~1054 Цивільного кодексу України\~і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до вимог\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору №22033000174591 від 23.09.2019, а тому позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» в частині стягнення з відповідача суми залишку простроченого кредиту\~96 454,25 грн.; суми прострочених відсотків\~11,77 грн., є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в цій частині. Одночасно при визначені суми заборгованості, суд приймає за основу надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалів справи, оскільки відповідач не скористалась процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за кредитним договором. Разом з тим, суд не погоджується із позовними вимогами позивача в частині стягнення прострочених комісій за обслуговування кредиту у розмірі 17\~856,00 грн. Оскільки згідно положень абзацу 3 частини четвертої\~ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів"\~вказано, що кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для задоволення його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі №276/4216/16-ц. Таким чином аналізуючи вищевказані норми вимоги позивача в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту задоволенню не підлягають. Положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, яка відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що умова про сплату щомісячної комісії, яка є платою за обслуговування кредиту, не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому в частині стягнення 17\~856,00 грн. заборгованості за простроченою комісією, суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. З урахуванням вищевикладених правових норм та встановлених обставин по справі, приймаючи до уваги, що невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, щодо своєчасного повернення суми кредиту, були порушені права позивача у справі, тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість, яка виникла станом на 29.04.2021, за кредитним договором №22033000174591 від 23.09.2019 в загальній сумі 96466,02 грн., яка складається із залишку простроченого кредиту у розмірі 96\~454,25 грн та суми прострочених відсотків\~11,77 грн. Розподіл судових витрат. За правилами ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням чого, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають частковому стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1915,45 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial