Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21.09.2019 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 584, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 26.05.2020 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Однак, незважаючи на перебування у шлюбі, позивач та відповідача протягом останніх двох років та двох місяців не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Наразі позивач та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Відділу соціального захисту населення Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. З часу припинення спільного проживання донька [PERSON] , повністю перебуває на утриманні позивача, весь тягар по її утриманню лежить на позивачу, а відповідач абсолютно ніяк не піклується про доньку, матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами укладено не було. При цьому, сан здоров`я відповідача та його матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою малолітню доньку. Крім того, відповідач інших осіб на утриманні немає. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася. При цьому, через канцелярію суду подала заяву, згідно з якою, просила суд проводити судовий розгляд справи за її відсутності, де також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. При цьому, подав до суду заяву, згідно з якою, просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, де також вказав, що проти задоволення позовних вимог він не заперечує. Письмовий відзив до суду не надходив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Так, КЦС ВС у Постанові від 30.09.2022 № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими остання проживає. Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину. А також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26.03.2024 року її будо передано до провадження судді Волчка А. Я. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.03.2024 року у справі було відкрито позовне провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу у порядку ст. 178 ЦПК України, скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву. Проте, відповідач вказаним правом не скористався та не надав до суду відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, що був зареєстрований 21.09.2019 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 584 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , копія якого міститься у матеріалах справи. При цьому, у шлюбі від спільного подружнього життя у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.05.2020 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 296. Однак, як вбачається із позовної заяви, незважаючи на перебування у шлюбі, позивач та відповідача протягом останніх двох років та двох місяців не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. При цьому, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Після припинення спільного проживання сторін малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями довідок Відділу соціального захисту населення Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб за № 3244-7001394219 та № 3244-7001394273 від 03.08.2022 року. З часу припинення спільного проживання відповідач абсолютно ніяк не піклується про доньку, яка перебуває на утриманні позивача, матеріальної допомоги не надає. Як вбачається з позовної заяви, позивач вказує, що стан здоров`я відповідача та його матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою малолітню доньку, інших осіб на утриманні він немає. При цьому, доказів протилежного відповідачем суду не надано. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, згідно з яким просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи наведене та те, що судом встановлено, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач жодним чино не приймає участі у вихованні та забезпеченні малолітньої доньки, беручи до уваги, що у відповідача відсутні заперечення щодо вимог позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але неменше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів, виходячи з обставин справи, є збалансованим та відповідає інтересам дитини. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Також, суд вважає за можливе роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них (ст. 192 СК України). Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved