Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~вобґрунтування якого зазначала наступне. 24 листопада 2018 року, вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, під актовим записом № 1070. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З 2021 року стосунки з відповідачем зіпсувалися, через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги і з листопада 2023 року вони стали проживати окремо, тобто фактично припинили шлюбні відносини. Спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній. З огляду на це, позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою судді від 23 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08 годину 00 хвилин 10 червня 2024 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій окрім цього зазначила, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що не суперечить вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно з\~частиною 1\~статті 13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12\~ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Водночас частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 24 листопада 2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1070 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Спір про визначення місця проживання дитини та поділ майна між сторонами відсутній. Відповідно до вимог статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом частини 2 статті\~104 та частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого статтею 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають різні інтереси та погляди, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не просить у позовній заяві відновити дошлюбне прізвище, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити останній прізвище « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~ підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved