Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною власністю та його розподіл, просила суд визнати майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями, об`єктом спільної сумісної власності подружжя і розділити його між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на 1/2 частку будинку [ADDRESS] ; визнати майно - земельну ділянку розміром 0,0409 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3510100000:46:388:0074, об`єктом спільної сумісної власності подружжя і розділити його між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер № 3510100000:46:388:0074; визнати майно - автомобіль Ford S-Мах, 2006 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та залишити у власності відповідача; визнати майно - автомобіль Chevrolet Spark, 2013 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та залишити їй у власності. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування поданого позову зазначено, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року по 12 липня 2023 року. Шлюб був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області та розірваний рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда (справа № 404/3206/23). Вони мають спільних неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу за спільні кошти, внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету вони придбали наступне майно: житловий будинок у [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами і присадибною земельною ділянкою площею 0.0409 га (кадастровий номер 3510100000:46:388:0074), автомобіль Ford S-Мах, 2006 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , автомобіль Chevrolet Spark, 2013 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] . Вважає, що вищевказане\~ майно є її з відповідачем спільною сумісною власністю, а так як шлюбний договір не укладали та будь-яких домовленостей про зміни часток майна не погоджували, дане нерухоме майно підлягає поділу в рівних частках. Добровільно вирішити це питання з відповідачем\~ не може, що і спонукало звернутися до суду. Провадження у справі відкрито за ухвалою судді від 12 жовтня 2023 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання позивач та її представник адвокат Комаха Т.С. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача, адвокат Комякова О.Д. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року, який розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2023 року (справа №404/3206/23). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбане\~ наступне майно: житловий будинок у [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами і присадибною земельною ділянкою площею 0.0409 га (кадастровий номер 3510100000:46:388:0074), автомобіль Ford S-Мах, 2006 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , автомобіль Chevrolet Spark, 2013 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] . Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/1 5-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, від 22 лютого 2021 року у справі № 264/2232/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Відповідно до статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя . Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, тобто, ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, виходячи з наведених норм законодавства та наданих суду сторонами по справі доказів, враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог, що відповідає закону та узгоджується із встановленими фактичними обставинами справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових втрат.

Outcome: approved