Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис № 104625, виданий 07.06.2021, про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним Договором № 500270701 від 20.04.2012, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] договором відступлення Права Вимоги за кредитними договорами, за якими є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» - заборгованість в розмірі 25980,56 грн. Постановою Приватного виконавця Плесюком Олексієм Степановичем від 29.10.2021 було відкрито виконавче провадження ВП № 67316104, а постановою від 18.11.2021 накладено арешт на рахунки з відрахуванням коштів на погашення заборгованості за виконавчим написом. На теперішній час виконавче провадження триває, що підтверджує скріншотом з Єдиного реєстру боржників. Вважає виконавчий\~напис незаконним\~ та\~таким,\~що підлягає\~скасуванню,\~оскільки у\~нотаріуса були\~відсутні повноваження\~на вчинення\~виконавчого напису\~за договорами,\~які не\~посвідчені нотаріально.\~Крім того,\~при вчиненні\~виконавчого напису\~нотаріусом не\~був встановлений\~факт існування\~безспірної заборгованості,\~що є\~обов`язковою умовою\~для нотаріуса\~при вчиненні\~нотаріальної дії.\~Нотаріус повинен\~перевірити,\~чи подано\~на обґрунтування\~стягнення документи,\~зазначені у\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженому постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~року №\~1172. Вказує,\~що між\~нею та\~відповідачем ніколи\~не укладалися\~нотаріально посвідчені\~кредитні договори,\~ніяких вимог\~щодо погашення\~кредиту їй\~не надходило,\~заборгованість,\~вказану у\~виконавчому написі\~не визнає,\~нотаріус не\~мав права\~вчиняти виконавчий\~напис.\~До того\~ж,\~вказаний виконавчий\~напис виданий\~ поза\~межами строку\~позовної давності, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З моменту укладення Кредитного договору (20.04.2012) і до моменту вчинення виконавчого напису (07.06.2021) минуло більше трьох років, нотаріусом була стягнута заборгованість, яка утворилась за весь цей період, а тому він не мав права вчиняти виконавчий напис, кільки це суперечить приписам ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Разом з тим, не погоджується із розміром заборгованості, так як ніяких вимог щодо погашення кредиту їй не надходило, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису вчиненого з порушенням закону. На підставі викладеного, просить визнати виконавчий напис № 104625, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 07.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 500270701 від 20.04.2012 у розмірі 25980,56 грн., таким, що не підлягає виконанню. А також стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1816, 80 грн., що складаються з судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 605,60 грн. Ухвалою суду від 08.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано термін відповідачу для надання відзиву. Ухвалою суду від 08.05.2024 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67316104, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем на підставі виконавчого напису № 104625 від 07.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 25980,56 грн., до набрання законної сили рішення у справі № 711/3691/24. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, разом з позовом подано заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до початку надіслав заяву про визнання позову, у якій просить розгляд справи проводити без їхньої участі та у зв`язку з визнанням позову повернути позивачу 50 % судового збору згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Одночасно надіслав заяву про зменшення витрат ату правничої допомоги адвоката до 1000 грн. Треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи. Враховуючи думку позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Так, судом під час розгляду справи встановлено, що 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 104625, за яким з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Фінансової компанії «Еліт Фінанс», якому відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021, заборгованість за кредитним договором № 500270701 від 20.04.2012, укладеного між АТ «альфа Банк» та [PERSON] У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 25..05.2021 по 03.06.2021 включно у сумі 8148,58 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5431,98 грн. заборгованість за відсотками та комісією; 12350,00 грн заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25980,56 грн. При цьому зазначено, що виконавчий напис набирає чинності від дати його вчинення та має бути пред`явлений до примусового виконання потягом трьох років з дня його вчинення. Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Між тим, вказаний виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 07.06.2021 та був пред`явлений до виконання. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. 29.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67316104 щодо виконання указаного виконавчого напису № 104625 від 07.06.2021. Разом з тим, під час виконання виконавчого напису нотаріуса 18.11.2021 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на ті кошти і рахунки які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 29078,61 грн. Відповідно\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до\~ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року № 1172\~для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 31.10.2020 була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» строків, чим порушив норми\~Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, то суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ. Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється. Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. За частинами другою п`ятою статті 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, вирішуються шляхом постановлення ухвал. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 1816, 80 грн.: судовий збір за подання позовної заяви - 1211,20 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову - 605,60 грн.,з огляду на положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а саме 908,40 грн., інші 50% судового збору у сумі 908,40 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. Що стосується клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу адвоката, то суд зауважує, що позивачем не заявлено вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу та у позові не вказано про використання такої допомоги.

Outcome: approved