Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Великомихайлівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), в якій просив: -визнати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянина України, зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] ) батьком [PERSON] , [INFO] (зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] ); -внести зміни в актовий запис про народження № 101 складений 10 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції в Одеській області, на ім`я [PERSON] , [INFO] ,а саме: -прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». -в графі батьки - батьком вказати: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що сторони з 2005 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] відповідач народила сина- [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері. 25 вересня 2015 року сторони зареєстрували шлюб. Позивач зазначає, що весь час з народження дитини та по теперішній час позивач повністю матеріально забезпечує дитину, бере участь у виховані дитини, виявляє турботу про дитину, цікавиться його життям та розвитком, тобто виконує батьківські обов`язки. Посилаючись на те, що він визнає себе батьком [PERSON] , [INFO] , та бажає узаконити цей факт, позивач звернувся з вказаним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність відповідач, позовні вимоги визнала. Суд, приймаючи визнання позову відповідачем перевірив відсутність суперечень вимогам закону та порушень прав, свобод і інтересів інших осіб. Представник третьої особи Великомихайлівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 10 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 101, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.9) Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00019899434 від 05 квітня 2018 року, реєстрація актового запису про народження № 101 на ім`я [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.15). 25 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1583 ( а.с.8). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с.12, 14) Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , запис про батька дитини був здійснений з вказівки матері, оскільки дитина народжена поза шлюбом, позивач вважає себе біологічним батьком дитини та приймає активну участь у житті свого сина, відповідач визнала позов, не заперечувала про визнання позивача батьком її дитини. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому стеттею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладених положень процесуального закону, суд взяв до уваги, що позовні вимоги були визнані відповідачем в заяві в повному обсязі. Визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав і інтересів інших осіб, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про визнання батьківства, та відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України задовольнити позовні вимоги . Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved