Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

У лютому 2024\~ року\~ [PERSON] звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.\~ В обгрунтування позовних вимог Позивач зазначила про те, що вона була дружиною, а відтак стала єдиною спадкоємицею за законом [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті свого чоловіка, позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В., якою направлено запит до\~ Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області\~ щодо сум пенсії, які підлягали виплаті померлому пенсіонерові за його життя і залишились ним не одержаними. У листі від 24.11.2023 відповідачем повідомлено, що кошти нараховані на виконання рішення Полтавський окружний адміністративний суд від 14.02.2023 у справі №440/452/23 (набрало чинності 17.03.2023), підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань у разі заміни сторони виконавчого провадження. При цьому дані про розмір заборгованості не надано та пенсійним органом заперечувався правовий статус заборгованості за пенсією як такої, що включається до складу спадщини. Через такі дії відповідача нотаріус не мав змоги включити суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, до складу спадщини. [PERSON] посилаючись на ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом на пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її чоловікові [PERSON] , але не була ним одержана та стягнути її з відповідача. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем 06.05.2024\~ подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач має можливість отримати\~ заборгованість за пенсією у разі заміни сторони виконавчого провадження у справі №440/452/23 у порядку ст.379 КАС України. Водночас пенсійний орган заперечує можливість включення заборгованості за пенсією до складу спадщини. Також до відзиву додано розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою №ФП64576 та повідомлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі №440/452/23 [PERSON] нараховано заборгованість в розмірі 214201,18 грн за період з квітня 2019 року по березень 2023 року. Позивачем подано до суду 08.05.2024 та 17.05.2024 заяви про уточнення позовних вимог, а також подано до суду 29.05.2024 додаткові пояснення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та вивчивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , була дружиною та стала єдиною спадкоємицею за законом [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На підтвердження вказаного до позову додано свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть, лист нотаріуса щодо надходження заяви про прийняття спадщини. Спадкодавець, [PERSON] , отримував пенсію за вислугою років (військовий пенсіонер) з 29.09.1998 та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. За свого життя [PERSON] оскаржив протиправну бездіяльність пенсійного органу щодо відмови у перерахунку пенсії. У матеріалах справи наявна копія рішення Полтавський окружний адміністративний суд від 14.02.2023 (з відміткою про набрання законної сили 17.03.2023) у справі №440/452/23, яким позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення [INFO] від 07.11.2022 №ФП64576/3955, з урахуванням проведених виплат. Позивачем повідомлено, що вона під час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повідомила нотаріуса про наявність у її померлого чоловіка заборгованості з виплати пенсії.\~ Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою Іриною Вікторівною направлено до ГУ ПФУ у Полтавській області запит (№61047/8 від 21.11.2023) щодо сум пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові за життя і залишились недоодержаними. Пенсійним органом надано відповідь №1600-0404-8/86341 від 27.11.2023, що кошти нараховані на виконання рішення Полтавський окружний адміністративний суд від 14.02.2023 у справі №440/452/23, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дані про розмір заборгованості не надано. Також пенсійним органом заперечується правовий статус пенсії як такої, що включається до складу спадщини. Позивачем зазначено, що через такі дії пенсійного органу нотаріус не мав змоги включити суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, до складу спадщини. Представником позивача, адвокатом Масюк П.С., 28.01.2024 направлено адвокатський запит з метою отримання довідки про розмір пенсії, нарахованої та не виплаченої [PERSON] , у зв`язку із його смертю та інформації про проведений перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 на підставі рішення Полтавський окружний адміністративний суд від 14.02.2023 у справі №440/452/23. У відповіді (вих.№1600-0203-8/8099 від 01.02.2024) пенсійним органом визнано наявність заборгованості за рішенням суду у справі №440/452/23, однак даних про її розмір та період нарахування не надано. Також не надано інформації про виконання рішення у справі №440/452/23 з посиланням на конфіденційність такої інформації. У зв`язку з цим позивачем разом з позовом подано клопотання про витребування доказів, у порядку ст. 84 ЦПК України. Відповідачем 06.05.2024\~ подано відзив на позовну заяву, у якому пенсійний орган заперечує проти задоволення позовних вимог.\~ В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що позивач має можливість отримати\~ заборгованість за пенсією у разі заміни сторони виконавчого провадження у справі №440/452/23 у порядку ст. 379 КАС України та водночас вцілому заперечує можливість включення заборгованості за пенсією до складу спадщини.\~ Разом з відзивом на позовну заяву\~ пенсійним органом додано розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою №ФП64576 та повідомлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі №440/452/23 [PERSON] нараховано заборгованість в розмірі 214201,18грн за період з квітня 2019 року по березень 2023 року.\~ Судом досліджено, що наданий пенсійним органом розрахунок здійснено 21.03.2023, тобто за життя спадкодавця (чоловіка позивача, яка є спадкоємицею за законом). Суд вважає твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, необґрунтованими та неправомірними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та наступними положеннями законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній, у постанові від 05 вересня 2019 року справа №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Статтями 1216, 1217\~ ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя,\~який його\~пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У силу ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із положень ч. 1 ст.1227 ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Позиція відповідача щодо можливості отримати заборгованість у розмірі 214201,18грн у разі заміни сторони виконавчого провадження у порядку ст. 379 КАС України є необгрунтованою, адже вимоги зобов`язального характеру, заявлені [PERSON] у справі №440/452/23, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника. Правовідносини у справі №440/452/23 не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим відсутність підстав для заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у такій справі. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 30.01.2024 у справі №420/8604/21. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~ (ч.4 ст.263 ЦПК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.09.2021 у справі №227/3750/19. Суд наголошує, що оскільки спір між сторонами у цій справі ( [PERSON] та ГУ ПФУ у Полтавській області) виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на спадкове майно - пенсію відповідно ст.ст 1216-1218, 1227, 1261 ЦК України, а відтак позовні вимоги щодо визнання права власності на суму недоотриманої пенсії у порядку спадкування підлягають задоволенню. Як передбачено у ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.91 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно з ст.46 Закон №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає,\~ що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Положеннями ч.ч.2,3 ст. 52 Закону №1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої\~пенсії набирає\~іншої правової\~якості переходить\~у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 (справа №428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Судом досліджено рішення Полтавський окружний адміністративний суд від 14.02.2023 у справі №440/452/23, яке набрало законної сили 17.03.2023, тобто за життя спадкодавця, а також наданий пенсійним органом розрахунок, який\~ здійснено 21.03.2023, тобто за життя спадкодавця, у якому зазначено про нарахування [PERSON] заборгованість за пенсією у розмірі 214201,18 грн за період з квітня 2019 року по березень 2023 року.\~ Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст.18 ЦПК України). Суд дійшов висновку, що тлумачення положень ст.1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.01.2024 у справі №295/4158/23 (провадження № 61-18022св23). У постанові Верховного Суду від 13.04.2022 у справі №220/30/21 (провадження № 61-10575св21) зазначено, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Такі висновки також містяться і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19). Суд вважає, що ГУ ПФУ в Полтавській області незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, а саме недоотриманої пенсії та ігнорує наявність заборгованості за рішенням суду, що набрало законної сили ще за життя спадкодавця. Зазначене викликає сумнів у добросовісності відповідача та сумнів у його бажанні виконати вимоги законодавства, а саме здійснити забезпечення можливості реалізації права на одержання належних спадкодавцю за життя грошових коштів. При цьому відповідач у будь-який спосіб намагається заперечити наявність і можливість отримання коштів, які набули іншого правового режиму, у порядку спадкування. Тому таким незаконним перешкоджанням реалізації права як спадкоємця, на отримання належного спадкового майна, а саме пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останньою за життя, ГУ ПФУ у Полтавській області спричиняє збитки в сумі не виплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю і в порядку спадкування належить [PERSON] . З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рішенням Полтавський окружний адміністративний суд від 14.02.2023, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Полтавській області провести [PERSON] перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивача залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у зв`язку з цим позивач успадкувала належні її спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена [PERSON] вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22.02.2024 у справі №461/5878/22. Таким чином, сума не виплаченої пенсії у розмірі 214201,18 грн має бути стягнута з Відповідача у примусовому порядку, оскільки Позивачи не має іншої законної можливості захистити своє порушене Відповідачем право, який у будь-який спосіб його заперечує. За таких обставин суд з урахуванням позиції позивача, викладеної у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог від 08.05.2024 та 17.05.2024, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на суму недоотриманої пенсії \~ \~ \~ \~у розмірі 214 \~ \~ \~ \~201,18 гривень, яка належала померлому [PERSON] ,та не була одержана ним за життя, у порядку спадкування за законом, та стягнути з відповідача на користь позивача суму недоотриманої пенсії у розмірі\~ 214 201,18 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що\~ позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2142,01 грн, понесених позивачем витрат зі сплати судового збору. Інших судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved