Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

21.03.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.10.2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №268. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом зі відповідачем. Спір щодо виховання дитини відсутній. З відповідачем спільне життя не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння. Спільного господарства вони не ведуть більше двох років. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, на момент звернення до суду не має. Шлюб вони розривають вперше. Вважає, що примирення є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в позовній заяві. Відповідач також не з`явилася у судове засідання, але надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна, просить розглянути справу без її участі та після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.10.2010 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 268 (а.с. 20). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Дослідивши матеріали\~справи суд\~дійшов висновку,\~що шлюбне життя подружжя не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, сторони втратили почуття любові, виникли різні погляди на сімейне життя, спільне господарства не ведуть більше двох років. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. На примирення сторони не згодні. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданому 22.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, прізвище після одруження змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 20). Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - [PERSON] , що зазначила у заяві. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в сумі 1211,20 грн. (а.с. 7), відшкодуванню на його користь не підлягає.

Outcome: approved