Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У квітні 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.01.2016 стягнуто із [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів ) на обох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року і до досягнення повноліття кожним із дітей. Рішення суду звернуто до примусового виконання. В зв`язку з досягненням між батьками домовленості щодо матеріального забезпечення дітей виконавчий лист було повернуто стягувачу, а позивач продовжував забезпечувати дітей та регулярно перераховував кошти на їх утримання. В грудні 2023 року позивачу стало відомо, що його рахунки заблоковано. Як згодом було з`ясовано відповідач отримала дублікат виконавчого листа щодо стягнення аліментів, який пред`явила до примусового виконання, в рамках якого з квітня 2018 року по грудень 2023 року позивачу нарахована заборгованість в розмірі 376872,89 грн. на утримання молодшої доньки, у зв`язку з тим, що старша донька досягла повноліття. Позивач являється військовослужбовцем з лютого 2022 року, приймає безпосередню участь у бойових діях. 10.08.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. У подружжя народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача перебуває у декретній відпусті по догляду за дитиною до 04.05.2025, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати. Відтак, зважаючи на вказані обставини, позивач просить зменшити розмір на утримання дитини, доньки [PERSON] до 1/6, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2024 відкрито провадження у справі та надано відповідачці строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів з дня вручення відповіді позивача на відзив подати заперечення на відповідь. 29.04.2024 ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в підготовче судове засідання. 13.05.2024 ухвалою суду, занесену до протоколу судового засідання, розгляд справи призначено по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов, з викладених підстав. Відповідач в судове засідання не прибула, про дату та час розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Відзив на позов не надано. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві по сіті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14.01.2016 у справі № 753/21768/15 шлюб, зареєстрований 25 лютого 1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, актовий запис № 154, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.01.2016 у справі № 753/22089/15-ц стягнуто із [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів ) на обох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року і до досягнення повноліття кожним із дітей. Рішення суду звернуто до примусового виконання. 18.04.2018 позивачем надано заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вербовським В.М. про погашення боржником заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 753/22089/15-ц, скасування постанов про обмеження боржника, арештів майна та закінчення виконавчого провадження. Крім того в заяві вказано, що боржником виконано рішення в повному обсязі, а стягувач претензій до боржника не має та не буде мати в майбутньому. 20.04.2018 постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Коломієць І.І. виконавчий лист № 753/22089/15-ц повернуто стягувачу. За наданими виписками по рахунку вбачається, що позивач перераховував кошти на утримання дітей від першого шлюбу з 2016 року по 2022 роки. 13.12.2021 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/22089/15-ц заяву адвоката Власюк Катерини Петрівни в інтересах [PERSON] про видачу дублікату виконавчого листа - задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 753/22089/15, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 05.02.2016 року про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів ) на обох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року і до досягнення повноліття кожним із дітей. 21.02.2022 постановою заступника начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кенюк Л.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 753/22089/15. Відповідно до розрахунку заборгованості від 31.01.2024 вбачається, що з липня 2018 року з позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), у зв`язку з тим, що [INFO] старша донька, [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, у зв`язку з чим обов`язок позивача щодо сплати аліментів останньої припинився. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем, приймає безпосередню участь у бойових діях на фронті. Позивач отримав посвідчення УБД, долучене до позовної заяви. 10.08.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1052, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2018 у подружжя народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.05.2022 у подружжя народився син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що перебуває в лавах ЗСУ на виконанні бойових завдань, наявність заборгованості по аліментам не зважаючи на домовленість з відповідачем, народження дітей та дружина позивача, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 04.05.2025, не працює, що є ваговими обставинами, які впливають на матеріальний стан позивача, відтак просить зменшити аліменти на утримання дитини, доньки [PERSON] до 1/6, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач відзив на позов не надав. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає важливими доводи позивача та враховує їх при вирішенні спору по суті, зважаючи на те, що війна в Україні, розпочата російською федерацією 24.02.2022 змінила обставини життя кожної родини. Позивач з лютого 2022 року є військовослужбовцем, приймає участь у бойових завданнях, дає відсіч та стримує агресію ворога. Несення служби та обов`язок перед Державою безумовно призвели до зміни матеріального стану. Заслуговують уваги обґрунтування позивачем зміни сімейного життя, одруження та народження двох дітей, перебування в декретній відпустці дружини, що на думку суду також вплинуло на матеріальний стан позивача. Крім того, судом враховано, що між колишнім подружжям досягнуто домовленості про утримання дітей, надано докази їх утримання та вирішено про відсутність спору в майбутньому. Поряд із цим отримання дублікату виконавчого листа та звернення рішення суду до примусового виконання призвело, того, що з квітня 2018 року по грудень 2023 року позивачу нарахована заборгованість в розмірі 376872,89 грн. на утримання молодшої доньки, у зв`язку з тим, що старша донька досягла повноліття. Розмір боргу стягується примусово, щодо позивача встановлені обмеження та заблоковані рахунки. Наведені обставини, на думку суду, є переконливими та доведеними, такими що вплинули на погіршення майнового та зміну сімейного стану позивача. Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved