Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про захист прав споживача, стягнення коштів, пені, моральної шкоди. У пред`явленому до суду позові [PERSON] просив стягнути з з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 14258 грн., з яких: 2900 грн. -вартість лінз, 500 грн. - вартість послуги по встановленню лінз, 250 грн. - вартість діагностики зору, 10608 грн. - пеня за невиконання зобов`язань по договору, укладеному 28.01.2023. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 січня 2023 року, після проведення діагностики зору, між ним та фізичною особою - підприємцем [PERSON] за адресою здійснення його підприємницької діяльності: [ADDRESS] , було укладено договір у формі замовлення про проведення діагностики зору, підібрання та продаж лінз, а також замовлено послугу щодо їх встановлення в його оправу для окулярів, про що був оформлений товарний чек № 1367 від 28.01.2023. На виконання договору ним було сплачено кошти в сумі 3400 грн, а саме: 2900 грн - вартість лінз, та 500 грн - вартість послуги щодо їх встановлення. Виконавець зобов`язався виконати замовлення в строк до п`яти днів. Через три дні після отримання товару виявив, що лінзи підібрані неправильно і використовувати товар за призначенням було неможливо, так як вони були підібрані для читання книг на відстані 25-30 см. Після його звернення до продавця-консультанта, 11 лютого 2023 року він отримав від продавця-консультанта в приміщенні за адресою: [ADDRESS] , де здійснює господарську діяльність відповідач, окуляри з новими лінзами, які були встановлені в його оправу. За два дні користування окулярами ним було виявлено, що їх використовувати неможливо. 16 лютого 2023 року він змушений був звернутися до лікаря за консультацією та діагностикою зору, отримав рецепт на окуляри та дізнався, що придбані ним у відповідача лінзи не відповідають тим характеристикам, які необхідні для його зору. 18 лютого 2023 року ним було підготовлено та направлено 24.02.2023 відповідачу на адресу місця реєстрації, адресу електронної пошти: [INFO] , за допомогою додатку «Вайбер» на номер мобільного зв`язку [NUMBER] звернення про надання інформації про характеристики лінз, які були встановлені при усунені недоліків товару відповідно до укладеного договору. Не отримавши інформації про поставлений товар, 03 квітня 2023 року на вказані вище адреси ним направлено відповідачу вимогу повернути кошти, які сплачені за поставлені лінзи та надану послугу по встановленню лінз в його оправу в сумі 3400 грн. З 16 лютого 2023 року він не користувався придбаним товаром, так як його неможливо було використовувати за призначенням. 24 січня 2024 року ним повторно направлено відповідачу звернення з вимогою повернути сплачені кошти в сумі 3400 грн. Вважає, що провівши діагностику зору, відповідач знав, що передана йому продукція (лінзи) не відповідають умовам договору та на його звернення відмовився надати інформацію про характеристики лінз. 12.02.2024 він направив відповідачу на адресу електронної пошти: [INFO] та за допомогою додатку «Вайбер» на номер мобільного зв`язку [NUMBER] повідомлення про порушення умов договорі про придбання ним лінз та встановлення їх в його оправу, що оформлено товарним чеком № 1367 від 28.01.2023 у [ADDRESS] , з вимогою розірвати договір та відшкодувати завдані йому збитки: кошти в сумі 3400 грн, які сплачені за , лінзи, роботу по встановленню їх на його оправу, кошти в сумі 250 грн, які сплачені за діагностику 12.02.2024. Будь якої інформації на його звернення відповідач не надав. Окрім того, у результаті невиконання відповідачем умов договору, ненадання інформації про товар, що унеможливило його використання, неповернення коштів, завдали йому душевних та психологічних страждань, порушили звичайний життєвий ритм, унеможливили виконання роботи за комп`ютером , тобто завдали моральної шкоди, яку оцінює в 10 000грн. Вважає, що дії відповідача є незаконними та такими, що порушують Закон України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII) та умови укладеного між ними договору. Позивач в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві ( №29177/24-вх. від 21.05.2024), просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив взяти до уваги аргументи викладені у відповіді на відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Дудник В.В. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав і просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Свою правову позицію обґрунтував тим, що так, позивач дійсно 28.01.2023 звернувся в магазин "Оптика «Клейман» , що розташований за адресою: [ADDRESS] , з метою діагностики зору та виготовлення йому відповідних окулярів. Після проведення безкоштовної комп`ютерної діагностики зору та за погодженням з Позивачем в його оправи для окулярів були вставлені лінзи, погодженого з Позивачем товаровиробника, з характеристиками, що відповідають результатам комп`ютерної діагностики його зору. За отриманий товар та надану послугу Позивачем згідно з товарним чеком №1367 від 28.01.2023 сплачено 3400 грн. Жодних претензій або зауважень зі сторони Позивача до магазину не надходило. Позивач також не звертався до магазину щодо повторної діагностики зору або виготовлення інших окулярів. Відповідач не погоджується з доводами Позивача про те, що він був змушений звернутися до лікаря за консультацією та діагностикою зору, де отримав рецепт на окуляри та дізнався, що придбані ним у Відповідача лінзи не відповідають тим характеристикам, які необхідні для зору Позивача. Так, на підтвердження цих обставин Позивачем надано до суду у якості доказу копію рецепта на окуляри від 16.02.2023. Проте зазначений рецепт на окуляри не є достовірним доказом обставин, що підтверджували б заявлені вимоги Позивача, оскільки цей рецепт не містить ні чіткої дати та місця його видачі, ні даних про лікувальний заклад, ні прізвища, ні печатки лікаря. Також Позивачем надано до суду копію рецепту на окуляри, виданого в магазині Фільман. Проте, зазначений рецепт на окуляри також не є належним доказом, оскільки виданий Позивачу майже через рік після придбання окулярів у Відповідача. Крім того, що надані Позивачем рецепти на окуляри не є достовірними та належними доказами, вони ще протирічать один одному, оскільки містять суттєво різні дані щодо зору Позивача. Крім того, Позивач стверджує, що дослідивши лінзи, які вставлені Відповідачем в його оправу, оптометрист повідомила, що вони не відповідають його зору (без коригування астигматизму). Проте, і рецепт на окуляри від 16.02.2023 , на який посилається позивач у якості доказу, також не містить цих даних. Більше того, Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що якимось спеціалістом за допомогою якогось обладнання проводилося дослідження окулярів, виготовлених саме Відповідачем. Позивачем також не надано жодного доказу про сплату ним 250 грн. за діагностику зору 12.02.2024, хоча у позовні заяві і зазначено, що до нову додаються квитанція та чек від 12.02.2024 про оплату цієї послуги, самі ці докази до позову не долучені. Зазначив, що електронна пошта [INFO] не є офіційною електронною поштою Відповідача. Відповідач цією електронною поштою майже не користується, а надіслані на цю електронну пошту листи іноді потрапляють у папку "Спам". Відповідач також не отримував листи, направлені Позивачем за адресою: [ADDRESS] , оскільки це місто перебуває в зоні бойових дій, відповідач не мешкає там постійно, а саме пошта працює нерегулярно. Таким чином, доводи Позивача про отримання Відповідачем 03.04.2023 (саме в день її відправлення позивачем) вимоги про повернення сплаченої грошової суми, як і розрахунок пені , є необґрунтованими, безпідставними, оскільки Відповідач взагалі не отримував від Позивача будь-яких претензій, зауважень або вимог. Більш того, про відсутність будь-яких претензій до Відповідача зазначено у самій позовній заяві , де Позивач стверджує, що досудового врегулювання спору ним не проводилися. Просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити його позов. З оглянутих заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач не погоджується з доводами позивача. Ухвалою суду від 26.02.2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначений розгляд справи з викликом сторін. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 січня 2023 року, після проведення діагностики зору, між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] за адресою здійснення його підприємницької діяльності: [ADDRESS] , було укладено договір у формі замовлення про проведення діагностики зору, підібрання та продаж лінз, а також замовлено послугу щодо їх встановлення в його оправу для окулярів, про що був оформлений товарний чек № 1367 від 28.01.2023. На виконання договору ним було сплачено кошти в сумі 3400 грн., а саме: 2900 грн.- вартість лінз, та 500 грн. - вартість послуги щодо їх встановлення. Виконавець зобов`язався виконати замовлення в строк до п`яти днів. Також встановлено, що після того, як позивач виявив, що окуляри підібрані неправильно, він звернувся до продавця-консультанта, та 11.02.2023 року отримав від продавця-консультанта в приміщенні за адресою: [ADDRESS] , де здійснює господарську діяльність відповідач, окуляри з новими лінзами, які були встановлені в його оправу. Встановлено, що 16 лютого 2023 року позивач звертався до лікаря за консультацією та діагностикою зору, отримав рецепт на окуляри та дізнався, що придбані ним у відповідача лінзи не відповідають тим характеристикам, які необхідні для його зору. 24.02.2023 позивачем було направлено відповідачу заяву від 18.02.2023 р. на адресу місця реєстрації, адресу електронної пошти: [INFO] , за допомогою додатку «Вайбер» на номер мобільного зв`язку [NUMBER] звернення про надання інформації про характеристики лінз, які були встановлені при усунені недоліків товару відповідно до укладеного договору. 03 квітня 2023 року на вказані вище адреси позивачем направлено відповідачу вимогу повернути кошти, які сплачені за поставлені лінзи та надану послугу по встановленню лінз в його оправу в сумі 3400 грн. 24 січня 2024 року позивачем повторно направлено відповідачу звернення з вимогою повернути сплачені кошти в сумі 3400 грн., оскільки вважав, що провівши діагностику зору, відповідач знав, що передана йому продукція (лінзи) не відповідають умовам договору та на його звернення відмовився надати інформацію про характеристики лінз. Також встановлено, що 12.02.2024 при проведені діагностики зору позивач виявив, що лінзи для читання йому потрібні з наступними характеристиками: ОD (праве око): +0,5 - 1,0 Ах 175; OS (ліве око): +1.0 - 1,5 Ах 180, що підтверджується рецептом окуліста №78647 від 12.02.2024, який виданий в магазині «Оптика» ДП Фільман ГМБХ» у [ADDRESS] . 12.02.2024 [PERSON] направив відповідачу на адресу електронної пошти: [INFO] та за допомогою додатку «Вайбер» на номер мобільного зв`язку [NUMBER] повідомлення про порушення умов договорі про придбання ним лінз та встановлення їх в його оправу, що оформлено товарним чеком № 1367 від 28.01.2023 у [ADDRESS] , з вимогою розірвати договір та відшкодувати завдані йому збитки: кошти в сумі 3400 грн, які сплачені за лінзи, роботу по встановленню їх на його оправу, кошти в сумі 250 грн, які сплачені за діагностику 12.02.2024. Будь якої інформації на його звернення відповідач не надав. У пункті 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон №1023-ХІІ) передбачено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Частиною 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Згідно з частиною 7 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію ті про виробника (виконавця, продавця) спричинило: придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 2 квітня 1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» (далі - постанова Пленуму № 5) у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Відповідно до визначення термінів у статті 1 Закону № 1023-ХІІ недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Якщо через недолік неможливе чи недопустиме використання товару відповідно до його цільового призначення, виник він із вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення був виявлений знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу). Статтею 680 ЦК визначено, що покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, якщо недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Згідно із частиною 1 статті 681 ЦК до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, і якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності). Недоліки придбаного товару у відповідача позивачем виявлено 16.02.2023, тому позовна заява до суду подана в межах одного року від дня виявлення недоліків товару. Відповідно до частини 7 статті 8 Закону №1023-XII при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред`явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Таким чином, на підставі наявних у матеріалах справи фіскальних чеків та інших документів встановлено, що у сторін виникли зобов`язальні правовідносини: позивач оплатив вартість товару готівкою, а відповідач товар належної якості позивачеві не передав, а відтак підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 2900 грн. - вартість лінз, 500 грн. - вартість послуги по встановленню лінз. Частиною 9 статті 12 Закону №1023-ХІІ визначається, що якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Пунктом 20 постанова Пленуму № 5 визначено, що неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочення, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-ІV зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, відповідач після отримання 03.04.2023 вимоги позивача про повернення сплаченої грошової суми, повинен був повернути одержані кошти в сумі 3400 грн. до 10.04.2023, але зобов`язання визначені законом не виконав та кошти не повернув. Прострочення у поверненні грошей становить період з 11.04.2023 по 16.02.2024, що складає 312 днів, заборгованість у сумі 3400 грн. Розмір пені: 1% від 3400 грн. = 34 грн., за 312 днів становить 10608 грн., який підлягає стягненню на користь позивача. Також, позивач просив стягнути 250,00 грн. як вартість діагностики зору, проте згідно квитанції від 12.02.2024, долученої позивачем, вбачається, що кошти в сумі 250 грн. були сплачені за рецепт на окуляри магазин «Оптика», а тому суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача вказаної суми за недоведеністю. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній нас час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 10000 тис. гривень є завищеним та не підтвердженим належними доказами. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Враховуючи викладене, а також виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, законності, суд оцінює моральну шкоду заподіяну відповідачем позивачеві у розмірі 1000,00 грн., враховуючи, що [PERSON] зазнав певних незручностей, та вважає, що грошова сума у розмірі 1000 грн. є відповідною і достатньою грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану відповідачем моральної шкоди позивачу. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та слід стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 14008,00 грн. та моральну шкоду у сумі 1000,00 грн. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial