Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики №72935953, згідно з умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача в сумі 26950 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19950 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, 13.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] було укладено кредитний договір №21245-03/2023, який підписано електронним підписом позичальника. Згідно з умовами кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 03.07.2023 року на підставі договору факторингу №3072023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» (далі - ТОВ «Стар файненс груп» фактор ТОВ «Стар файненс груп» став новим кредитором у зазначених зобов`язаннях. 27.10.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача в сумі 15480 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 11480 грн. заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що відповідач не виконала свого обов`язку за договором позики та за кредитним договором, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №72935953 в сумі 26950 грн. 00 коп. та за кредитним договором в сумі 15480 грн. 00 коп. Всього стягнути заборгованість за договорами в сумі 42430 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.55-56). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині вимог позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та в разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.6). Відповідач в судові засідання, призначені на 08.05.2024 року, 07.06.2024 року повторно не з`явився. Заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, не подав. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача двічі направлялись ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, та судові повістки про виклик до суду. Поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.71, 78). Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст.6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст.6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості достеменно встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, за письмової згоди представника позивача суд вважає можливим вирішити справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За нормою ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що 01.12.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №72935953, який підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором 4VV8h2d5Ys , що підтверджується копією вказаного договору (а.с.7-8). Згідно договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із виростанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно п.2 умов договору позики, позика надається строком на 30 днів, сума позики 7000 грн., базова фіксована процентна ставка - 2,5% в день, дата надання позики 01.12.2022 року, дата повернення позики 31.12.2022 року, знижена процентна ставка 1% в день, процентна ставка з понадстрокове користування позикою - 2,70% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95%, орієнтовна загальна вартість позики 9100 грн. Додатком №1 до договору позики визначено графік платежів (а.с.9). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики за період з 21.09.2023 року по 29.02.2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 26950 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 19950 грн. заборгованість за відсотками (а.с.16). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладеного договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги за договором позики від №72935953 від 01.12.2022 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (а.с.10-11). 28.07.2021 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»підписано додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.12). 21.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» також підписано додаткову угоду № 11 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та акт прийому-передачі реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року (а.с.13, 14). Відповідно до витягу з реєстру боржників №10 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики №72935953 на загальну суму 26950 грн. 00 коп., з яких: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 19950 грн. заборгованість за відсотками (а.с.15). Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договором позики №72935953 від 01.12.2022 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу 14/06/21 від 14.06.2021 року. Крім того, 13.03.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №21245-03/2023, який підписано електронним підписом позичальника, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.22-23). Згідно пунктів 1.1 1.5 договору №21245-03/2023 товариство надає клієнту кредит в розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 20 днів., тобто до 01.04.2023 року. Дата надання кредиту 13.03.2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 визначено графік платежів (а.с.24). Також до договору про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 додано Паспорт споживчого кредиту (а.с.25). 01.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додатковому угоду до договору про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 від 13.03.2023 року, яку підписано електронним підписом позичальника, згідно якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 10.04.2023 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 4800 грн. (а.с.27). 17.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додатковому угоду до договору про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 від 13.03.2023 року, яку підписано електронним підписом позичальника, згідно якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 26.04.2023 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 6600 грн. (а.с.26). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 від 13.03.2023 року за період з 27.10.2023 року по 29.02.2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 15480 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 11480 грн. заборгованість за відсотками (а.с.35). 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» укладено договір факторингу №3072023, за умовами якого клієнт передає фактору, а фактор приймає та зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 320904260,80 грн., що виникли у клієнта за кредитним договорами, укладеними між боржниками та клієнтом (а.с.28-29). Також сторонами факторингу підписано акт приймання передачі письмового та електронного реєстру боржників від 03.07.2023 року (а.с.30). Однак, судом встановлено, що до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року не додано реєстр боржників від 03.07.2023 року чи витяг з такого реєстру, що позбавляє суд можливості встановити факт переходу до ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 від 13.03.2023 року. Надалі ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 27.10.2023 року уклали договір факторингу №27102023 відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб- боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1 Договору) (а.с.31-32). 27.10.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27102023 від 27.10.2023 року (а.с.33). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №21245-03/2023 в сумі 15480 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 11480 грн. заборгованість за відсотками (а.с.34). Однак, суд враховує відсутність доказів переходу від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «Стар файненс груп» прав вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 від 13.03.2023 року. Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 від 13.03.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] . Вирішуючи позов в частині стягнення заборгованості за договором позики №72935953 від 01.12.2022 року, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідач взятих на себе зобов`язань за договором позики належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості не надав, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №72935953 від 01.12.2022 року в сумі 26950 грн. 00 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №21245-03/2023 від 13.03.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за таким договором, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15480 грн. 00 коп., з яких 4000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 11480 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, задоволенню не підлягає. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1923 грн. 39 коп.

Outcome: partial