Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

27 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "АТ "Київводоканал" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надаються ПрАТ "АТ "Київводоканал". У зв`язку із неналежною сплатою коштів за надані послуги, у відповідачів виникла заборгованість, яка у загальному розмірі складає 47 909, 18 грн., з яких: 47 103, 07 грн. - заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 53,90 грн. - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, 752,21 грн. - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування. Окрім зазначеної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь також 3% річних від зазначеної суми, що становить 3 352, 75 грн., інфляційну складову боргу - 17 554,00 грн. та витрати понесені позивачем у зв`язку із отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. Загалом ціна позову складає 68 815, 93 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2023 року цивільну справу № 753/10888/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 30 червня 2023 року. 12 липня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 18 липня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 10 жовтня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не заперечує, що вона разом із відповідачем [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , однак, відповідач заперечує щодо заявлених позивачем вимог та вважає їх безпідставними з огляду на те, що позов подано з порушенням строків позовної давності. Окрім того, відповідач [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] була визнана недієздатною на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2008 року (копія рішення додається). Опікуном над недієздатною було призначено її чоловіка - [PERSON] , який помер у 2021 році. На даний час питання щодо призначення [PERSON] опікуна вирішується в касаційному порядку. Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року було призначено судове засідання у даній цивільній справі на 11 грудня 2024 року на 10:00 год. 30 жовтня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що доводи відповідача-2, викладені у відзиві на позов є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Щодо питання пропуску позовної давності, позивач зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України було оголошено карантин, який неодноразово продовжувався, та в відмінений постановою КМУ від 27 червня 2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Таким чином карантин на території України діяв з 12 березня 2020 року по 01 липня 2023 року. Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, строки позовної давності були продовжені, а тому представник позивача вважає твердження відповідача щодо їх пропущення безпідставними. Представник позивача зазначив, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, однак відповідачі порушують свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а тому просив позовні вимоги задовольнити. 05 грудня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій вона просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі у зв`язку із пропуском позовної давності, з підстав викладених у відзиві. Постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року у справі № 753/1905/23, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 8 квітня 2024 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення опіки та призначення опікуна задоволено. Встановлено над [PERSON] опіку та призначено їй опікуна [PERSON] . Оскільки опікуном [PERSON] є [PERSON] , остання є законним представником відповідача-1 у цій справі. Судове засідання призначене на 11 грудня 2023 року було відкладено за клопотанням представника відповідача-1 на 24 січня 2024 року на 14:30 год. Судові засідання призначені на 24 січня 2024 року, 05 березня 2024 року та 26 березня 2024 року були відкладення для надання сторонам часу на вирішення питання щодо реструктуризації заборгованості. У судовому засіданні призначеному на 25 квітня 2024 року представником позивача було повідомлено суду, що відповідачам було відмовлено у задоволенні заяви про реструктуризацію боргу, копію відмови долучено до матеріалів справи. Судове засідання у справі було відкладено на 28 травня 2024 року на 14:30 год. У судове засідання призначене на 28 травня 2024 року з`явилися представник позивача, представник відповідача -1 - [PERSON]., та її законний представник як недієздатної особи - [PERSON] , які повідомили суду про те, що сторонам так не вдалося врегулювати спір мирним шляхом. Представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представники відповідача - 1 заперечували щодо задоволення позовних вимог, просили застосувати позовну давність, а також вказали, що кошти за комунальні послуги має також сплачувати інший співвласник [PERSON] . В матеріалах справи міститься заява представника відповідача - 2, у якій вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечує. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дослідивши письмові доводи представника позивача, відзив відповідача-2, пояснення представників відповідача-1, суд дійшов наступного висновку. 5 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - договір). Як вказує представник позивача, повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. Так, у представника позивача відсутні відомості про те, що відповідачі надсилали відмову від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до довідки складеної ПАТ «АК «Київводоканал» вбачається, що станом на 30 квітня 2023 року сума заборгованості відповідачів перед ПАТ «АК «Київводоканал» складає: 47 103,07 грн. - заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 53,90 грн - заборгованість по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку та 752,21 грн. - заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 47 909,18 грн (а.с.18). Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на помешкання розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях, а саме - по частки на кожну (а.с.21-22) Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Щодо розрахунку заборгованості за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, суд зазначає наступне. Встановлено, що відповідачі несвоєчасно вносили плату за користування послугами централізованого водопостачання та централізованого водовідведенняу період з січня 2017 по 30 квітня 2023 року, внаслідок чого у них виникла заборгованість. Разом з тим, відповідачами було заявлено про застосування позовної давності. Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які відбулися у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Вказаний висновок щодо позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19. Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року. Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався. Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Таким чином, з 2 квітня 2020 року визначена статтею 257 ЦК України позовна давність продовжена, а вимоги позивача підлягають задоволенню у період з квітня 2017 року. Отже, суд застосовує позовну давність до заборгованості відповідачів, яка виникла за послуги з централізованого постачання води та водовідведення, до квітня 2017 року. Таким чином, з огляду на встановлення судом порушення відповідачами прав позивача щодо своєчасного та належного отримання коштів за надані послуги, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню борг за отриманні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з урахуванням застосованої позовної давності), у розмірі 45 861,73 грн (47103,07 грн - 1241,34 грн (сума, до якої застосовано позовну давність). Крім того, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Відповідний розмір внеску встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року № 1716 для відповідного будинку у розмірі 7,70 грн. щоквартально. Згідно наданої позивачем довідки та долученого розрахунку, заборгованість відповідачів по внескам на обслуговування вузла комерційного обліку становить 53,90 грн. 31 травня 2021 на офіційному вебсайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення), у зв`язку з чим з 01 липня 2021 року вказаний договір вважається укладеним. Згідно з пункту 1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до пункту 15 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Плата за абонентське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких встановлений вузол комерційного обліку) становить 39,19 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 22,31 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 16,88 грн з ПДВ). Плата за абонентське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких відсутній вузол комерційного обліку) становить 33,62 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 16,74 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 16,88 грн з ПДВ). Зважаючи на викладене, вимога про стягнення заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 752,21 грн та заборгованість по внескам на обслуговування вузла комерційного обліку в розмірі 53,90 грн, підлягає задоволенню. Таким чином заборгованість відповідачів, яка підлягає стягненню становить 46667,84 грн, з яких: 45 861,73 грн. - заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 53,90 грн - заборгованість по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку та 752,21 грн. - заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі 3352,75 грн та інфляційні втрати в розмірі 17 554,00 грн. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень постанови Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Позивачем заявлено вказані вимоги за період з січня 2017 року по 30 квітня 2023 року. З долученого до позовної заяви розрахунку, вбачається, що на заборгованість, яка утворилася починаючи з лютого 2022 року, позивачем не було здійснено нарахування 3% річних та інфляційного збільшення боргу, однак, визначаючи період нарахування інфляційного збільшення та 3% річних від суми боргу на заборгованість, яка утворилася до лютого 2022 року, позивачем не було взято до уваги положення згаданої постанови, та нарахування здійснювалося у період, починаючи з місяця коли виник борг до 31 травня 2023 року, окрім того судом було застосовано позовну давність до періоду з січня по квітень 2017 року, а отже розрахунки позивача підлягають коригуванню. За підрахунком суду з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 2086,51 грн. та інфляційні втрати в розмірі 6046,87 грн. (які нараховані за період до 24 лютого 2022 року). Звертаючись із позовними вимогами, позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість солідарно. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до інформації з ДРРП, яка наявна у матеріалах справи та не заперечувалась учасниками справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, за якою виникла заборгованість, що є предметом розгляду у цій справі, по 1/2 частці кожна. Отже, враховуючи зазначене, з огляду на те, що відповідачі є співвласника квартири, а відповідно до приписів статті 319 ЦК України власність зобов`язує, з огляду на встановлення судом невиконання обов`язку щодо оплати отриманих комунальних послуг, суд дійшов висновку, що наявна у відповідачів заборгованість перед позивачем разом із 3% річних та інфляційними втратами підлягає стягненню з них пропорційно до розміру їх часток у власності, тобто по 1/2, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2137, 39 грн та 35 грн втрати пов`язанні з розглядом справи (отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), які підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial