Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Пивоварова Ю.С., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з березня 2024 року, і до досягнення дитиною 23-х років. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який у 2010 році за рішенням суду було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Наразі донька здобуває вищу освіту та є студенткою на контрактній основі першого курсу денної форми навчання Лівського національного університету імені Івана Франка. На даний час донька перебуває на утриманні позивачки, навчається на контрактній основі, не працевлаштована, у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, батька дитини, тому вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 27.03.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач 27.05.2024 року подав до суду відзив, у якому частково заперечує проти заявлених позовних вимог та зазначає, що вимоги позивача є незаконним та необґрунтованими в частині визначення розміру суми аліментів 5 000 грн., яку він не визнає. Вказує на те, що він отримує мінімальну заробітну плату і не має іншого доходу, на його утриманні на даний час перебуває неповнолітня дитина від іншого шлюбу та дружина з третьою групою інвалідністю. Також вказує на те, що позивачем безпідставно заявлено вимогу про сплату витрат на правничу допомогу, а тому просить при ухваленні рішення розділити такі витрати порівну. Представник позивача адвокат Пивоварова Ю.С. 03.06.2024 року подала до суду відповідь на відзив, в якому висловила про те, що відзив відповідача подано поза межами встановлено строку та судом має бути відхилений. Зазначені заперечення відповідачем у відзиві є надуманими та безпідставними, а наведені належними доказами не підтверджено, а саме зазначаючи про те, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату, останній нічим це не підтверджує. Наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини не звільняє його обов`язку щодо сплати аліментів на повнолітню доньку, яка навчається. Щодо наявної у дружини відповідача третьої групи, вказує про те, що особи із такою інвалідністю, з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності. Разом з тим, вважає, що розмір 5 000,00 грн., які заявлено позивачкою до стягнення в якості аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, є таким, що відповідає вимогам Закону та зможе забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до погіршення забезпеченості відповідача. Представник позивача у відповіді на відзив підтримала раніше поданий позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, які викладенні у позовній заяві та у відповіді на відзив, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 2000-2500 гривень. Свою позицію пояснив тим, що наразі він отримує мінімальну заробітну плату і не має іншого доходу, на його утриманні на даний час перебуває неповнолітня дитина від іншого шлюбу та дружина з третьою групою інвалідністю. Суд, заслухавши в судовому засіданні представника позивача та відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду у 2010 році. [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про народження Серія [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] є студенткою першого курсу денного відділення факультету міжнародних відносин Лівського національного університету імені Івана Франка на контрактній основі, на день подання позову до суду досягла повноліття (а.с.9-13). Донька проживає у м. Львові за місцем навчання та перебуває на утриманні позивачки, батько матеріально доньку у необхідному обсязі не підтримує. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. З огляду на викладене суд констатує, що наведеними вище, описаними судом доказами доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] , [INFO] , від відповідача, досягнення нею 18 років, її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, що частково заперечується відповідачем. Судом також приймається до уваги те, що у відповідача від іншого шлюбу є ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Крім того, відповідач по справі піклується також про дружину, яка є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою МСЕК Серія 12 ААВ №248499 та посвідченням Серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] . Отже, суд бере до уваги те, що [PERSON] є повнолітньою донькою позивача та відповідача, продовжує навчання на платній основі, проживає на даний час навчання у студентському гуртожитку в м. Львові, за який також сплачує кошти, інших доходів не має, потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання, а відповідач має змогу надавати доньці таку допомогу, перешкод для виконання ним обов`язку у виді сплати аліментів по утриманню власної повнолітньої дитини у розмірі достатньому для забезпечення її життєвих потреб судом не встановлено. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судом приймаються до уваги ті обставини, що у відповідача, окрім повнолітньої доньки є ще неповнолітня дитина, дружина інвалід третьої групи, позовні вимоги визнає частково, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін та повнолітньої дитини, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 2 500,00 щомісячно, починаючи з 18.03.2024 року та до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Вказаний розмір аліментів на переконання суду є справедливим та достатнім для матеріального забезпечення повнолітньої [PERSON] на час її навчання, з огляду на спільний та рівний обов`язок як батька, так і матері по матеріальному утриманню дітей. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 1 211,20 гривень судового збору. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи те, що представником позивача до суджу не було в судових дебатах надано докази понесених витрат позивачкою на правову допомогу, а тільки подано заяву про орієнтовний розрахунок витрат в розмірі 3 000,00 грн., суд питання щодо стягнення витрат на правову допомогу при ухваленні рішення не вирішує.

Outcome: partial