Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач АТКБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 23.01.2014 року в розмірі 58 103 грн 07 коп. станом на 21.03.2023 року, яка складається з: 47 286 грн 96 коп. - заборгованості за кредитом; 10\~816 грн 11 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом; та судові витрати у розмірі 2\~684,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 23.01.2014 року відповідач О.Шитік (Філіпова) звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, з заявою про отримання банківських послуг. Шляхом підписання Анкети-заяви, Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів на обслуговування, відповідач [PERSON] (Філіпова) уклала з відповідачем кредитний договір, за яким їй для користування кредитним картковим рахунком позивач відкрив відповідний рахунок, видав кредитну картку, за якою розмір кредитного ліміту, з урахуванням збільшення, дорівнював 75000,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.51 Договору є короткостроковим кредитом, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором, однак в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно і в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в зв`язку з чим утворилася заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Станом на 21.03.2023 року заборгованість відповідача за укладеним договором складає 58 103 грн 07 коп, з яких: 47 286 грн 96 коп. - заборгованість за кредитом; та 10 816 грн 11 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стало підставою для звернення до суду з цим позовом (а. с. 1-4). 13.04.2023 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача В. Дашко подав клопотання, в якому просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених вище, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] (Філіпова),\~яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, повторно неодноразово в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавала. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.06.2024 року на підставі положень ч. 4 статті 223, ч.1 статті 280 ЦПК України постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі положень ч. 8 статті 178 ЦПК України, в зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно за матеріалами, наявними в цивільній справі. Дослідивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 10.06.2021, витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», затвердженому постановою КМУ\~від 05.06.2019\~№ 594 (а.с. 69-73). Згідно Анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 23.01.2014, відповідач [PERSON] звернулася до позивача з заявою про відкриття карткового рахунку «ЗАРПЛАТНИЙ ПАКЕТ» Бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна/GOLD відповідач встановити НЕ просила. Будь-яких істотних умов кредитного договору, визначених статтями 631-632, 638, 1054 Цивільного кодексу України (строк, ціна договору розмір кредиту (кредитного ліміту), процентів та порядку їх погашення, тощо) зазначена Анкета-Заява не містить. (а.с.38) До Анкети Заяви додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», копія Умов та правил надання банківських послуг в АТКБ «ПриватБанк», які не\~містять дати\~їх ухвалення\~та підпису\~позичальника \~відповідача [PERSON] (а.с.39-65) Згідно Довідки АТКБ «ПРИВАТБАНК», відповідачці [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , позивачем видано наступні кредитні картки: - № [NUMBER] від 23.01.2014, строк дії до вересня 2017 року, картка «Універсальна»; - № [NUMBER] від 31.10.2019, строк дії\~до вересня\~2023\~року,\~картка «Універсальна» (а.с. 37). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с.36), вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 23.01.2014 року, на яку позивачем був встановлений кредитний ліміт в розмірі 7200,00 гривень. В подальшому кредитний ліміт по картковому рахунку відповідача: -16.09.2015 року зменшено до 5040,00 грн; -05.10.2015 року збільшено до 7000,00 грн; -20.06.2017 року збільшено до 15000,00 гривень; -23.06.2020 року збільшено до 25000,00 гривень; -18.05.2021 року збільшено до 31000,00 гривень; -25.08.2021 року збільшено до 46000,00 гривень; -14.12.2021 року збільшено до 75000,00 гривень; -19.09.2022 року зменшено до 54790,00 гривень; -30.09.2022 року зменшено до 52769,00 гривень; -28.10.2022 року зменшено до 51410,64 гривень; Згідно виписки за договором б\\н , укладеного позивачем з відповідачем [PERSON] , відповідач активно користувалася кредитною карткою № [NUMBER] від 23.01.2014, і 19.10.2016 року повністю погасила існуючу заборгованість , поповнивши готівкою картку на суму 5110,00 гривень 31.10.2019 року відповідач розпочала користування карткою №4149439017704721, остання транзакція за якою вчинена відповідачем 04.08.2022 року «переказ зі своєї карти» на суму 314,15 гривень, залишок після операції по картці склав 48092,71 грн. (а.с.18-35 Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позовної заяви, станом на 21.03.2023 загальна заборгованість [PERSON] становить 58103 грн 07 коп., яка складається з 47286 грн 96 коп. - заборгованості за кредитом; та 10816 грн 11 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом; (а.с.8-17) Дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За загальним правилом, встановленим статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього\~Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одним з видів зобов`язання є договір, вимоги до укладення якого встановлені главою 52 Цивільного кодексу України. Так, за змістом положень статей 626-628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього\~Кодексу сторони\~є вільними\~в укладенні\~договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин другої, четвертої статті 631 Цивільного кодексу України, договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно частин першої, другої статті 634 Цивільного кодексу України,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до положень §2 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. (ч.1, ч.3 статті 1054 ЦК України) Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі визначається максимальний розмір процентної ставки, що може бути застосований. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частин\~1,\~2\~статті 1069\~Цивільного кодексу\~України,\~якщо відповідно\~до договору\~банківського рахунка\~банк здійснює\~платежі з\~рахунка клієнта,\~незважаючи на\~відсутність на\~ньому грошових\~коштів (кредитування\~рахунка),\~банк вважається\~таким,\~що надав\~клієнтові кредит\~на відповідну\~суму від\~дня здійснення\~цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2\~глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами по справі виникли договірні зобов`язання стосовно надання/отримання банківських послуг, за якими відповідач приєдналася до публічного договору, запропонованого позивачем АТКБ «ПриватБанк» шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг . Будь-яких істотних умов кредитного договору, визначених статтями 631-632, 638, 1054 Цивільного кодексу України, а саме: строк договору, розмір кредиту (кредитного ліміту), процентна ставка та порядку погашення процентів, тощо, зазначена Анкета-Заява не містить. Витяг з\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг\~в АТКБ\~«ПриватБанк»,\~Тарифи користування\~кредитною карткою\~«Універсальна»,\~«Універсальна GOLD» не містять дати їх ухвалення та підпису позичальника відповідача, в зв`язку з чим не видається за можливе визначити обсяг зобов`язань сторін за укладеним кредитним Договором. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився й погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Сума кредитного ліміту сторонами не узгоджувалася. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 вказала, що: «у переважній більшості випадків застосування конструкції Договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТКБ «ПриватБанк").Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому… роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи... Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони\~не підписані\~та не\~визнаються позичальником, а також, якщо ці\~умови прямо\~не передбачені,\~як у\~даному випадку\~-\~в анкеті-заяві\~позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору,\~яка встановлена\~у формі\~сплати процентів\~за користування\~кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року N 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.» Враховуючи вище викладені висновки Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд зазначає, що з Виписки по картковому рахунку вбачається, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання; відкрив позичальнику банківський рахунок, надав платіжний засіб банківську картку, здійснював обслуговування рахунку та передавав відповідачеві у користування грошові кошти згідно проведених платіжних операцій. Натомість відповідач [PERSON] отримані від позивача грошові кошти повертала несвоєчасно й не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 47286,96 гривень, що свідчить про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника повернути фактично отриману суму кредитних коштів. Вимоги щодо стягнення нарахованої суми процентів на користь позивача задоволенню не підлягають, оскільки узгодження сторонами їх розміру та порядку погашення не підтверджено належними й допустимими доказами. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства За таких обставин, позовна заява АТКБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за фактично отриманою сумою кредитних коштів (тіло кредиту). В іншій частині позовних вимог належить відмовити. Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2174 грн 04 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial