Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 3162,0 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Тлумацького суду Івано-Франківської області від 01.08.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Внаслідок незаконного вилову риби забороненим знаряддям лову (сіткою), а саме 1 екземпляра риби - «плітка» та 1 екземпляра риби «головень», завдано шкоду у розмірі 3162,0 грн., яку просить стягнути на користь держави, шляхом перерахування грошових коштів до відповідного місцевого фонду охорони\~навколишнього природного\~середовища за\~місцем заподіяння\~шкоди,\~а саме\~на рахунок\~Тлумацької міської\~ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до частин 2-6 статті 19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).\~\~З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 07.06.2024 року представник позивача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області подав уточнення до позовної заяви, а саме уточнив, що постановою Тлумацького суду Івано-Франківської області від 01.08.2023 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вказана постанова суду [PERSON] не оскаржувалась. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив розгляд справи провести без його участі. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання повторно\~не з`явився,\~відзиву на\~позовну заяву\~суду не\~надав,\~причин неявки\~суду не\~повідомив,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. На підставі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 20.04.2023 року головним державним інспектором Відділу охорони водних біоресурсів Івано-Франківського рибоохоронного патруля Марцінковським І.А. відносно [PERSON] (відповідач) було складено протокол про адміністративне правопорушення № 00591 від 20.04.2023 року, а саме про те, що 20.04.2023 року близько 12 год. 30 хв. на річці Дністер поблизу с. Буківна Івано-Франківського району Івано-Франківської області був виявлений гр. [PERSON] , який здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - сіткою ставною L-4 м, h-1 м, V-30 мм, та виловив два екземпляра риби, а саме «головень» вагою 0,200 кг та «плітка» вагою 0,200 кг, тобто своїми діями грубо порушив вимоги п. 1.1 Розділу IV Правил любительського рибальства, а саме вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 10). Факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, також підтверджується зібраними доказами у справі про адміністративне правопорушення, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку між ними, зокрема, даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення № 00591 від 20.04.2023 року, складеному уповноваженою на те особою,\~головним державним інспектором Відділу охорони водних біоресурсів Івано-Франківського рибоохоронного патруля Марцінковським І.А., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених\~ст. 256 КУпАП, підписаному уповноваженою особою та особою, яка притягається до відповідальності [PERSON] ,\~ у якому зафіксовано факт грубого порушення [PERSON] правил рибальства, який полягав у ловлі водних живих біоресурсів забороненим знаряддям лову, а також у якому [PERSON] у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноручно написав, що він ловив рибу екраном (сіткою) та не знав про заборону; акті № 00591 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів від 20.04.2024 року, яким зафіксовано факт грубого порушення [PERSON] правил рибальства, а саме порушення п.\~1.1\~Розділу IV\~Правил любительського\~і спортивного\~рибальства, що полягав у ловлі водних живих ресурсів забороненим знаряддям лову, а саме сіткою ставною (а.с. 11); описі-оцінці та приймальному акті від 20.04.2023 року, у яких зафіксовано, що вилучене знаряддя лову, а саме сітка ставна L-4 м, h-1 м, V-30 мм, у кількості 1 штука, передана на зберігання до Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України (12, 12 зворот); описі-оцінці, у якій зафіксовано, що у [PERSON] було вилучено 2\~екземпляри риби,\~а саме «головень»\~вагою 0,200\~кг та\~«плітка» вагою\~0,200\~кг(а.с. 13). Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2023 року, яка набрала законної сили 12.08.2023 року, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав. Згідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~п.\~1.1.\~Розділу IV\~Правил любительського\~і спортивного\~рибальства,\~затверджених наказом\~Міністерства аграрної\~політики та\~продовольства України\~№ 700\~від 19.09.2022\~року (в\~редакції чинній\~на момент\~вчинення адміністративного\~правопорушення),\~забороняється добування\~(вилов)\~водних біоресурсів\~під час\~здійснення любительського,\~спортивного рибальства\~і підводного\~полювання такими\~знаряддями: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів. Як вбачається з\~ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України, громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних, тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про тваринний світ»\~у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне, любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до цього та інших законів. Розмір відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, станом на момент її завдання, було визначено\~постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011\~року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», відповідно до якої розмір компенсації за незаконне добування одного екземпляру риби - «головень» складає 94 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1598,0 грн.) та одного екземпляра риби «плітка» складає 92 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1564,0 грн.). Згідно довідки Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби [PERSON] станом на 20.04.2023 року, а саме 1 екземпляра риби «головень» та 1 екземпляра риби «плітка», становить 3162,0 грн. (а.с. 14). Згідно ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. 12.01.2024 року Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України звернулось до голови Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області з проханням подати до суду позов про стягнення з [PERSON] (відповідач) завданої матеріальної шкоди державі, заподіяної порушенням у галузі охорони водних біоресурсів, в розмірі 3162,0 грн. (а.с. 6). 31.01.2024 року Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області зверталась до [PERSON] з письмовою претензією щодо добровільного відшкодування завданих збитків внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів (а.с. 15). Відповідно до\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до\~ч.ч.\~4,\~5\~ст.\~68 Закону\~України «Про\~охорону навколишнього\~природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ч.\~1\~ст.\~69\~ Закону\~України «Про\~охорону навколишнього\~природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. На підставі\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року\~суди розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від її вини. У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~діє презумпція вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим, саме він повинен довести відсутність своєї вини у завданні шкоди. Також згідно п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати винувідповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства\~в галузі\~охорони,\~використання і\~відтворення тваринного\~світу тягне\~за собою\~адміністративну,\~цивільно-правову\~чи кримінальну\~відповідальність відповідно\~до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; виготовленні, зберіганні, реалізації та застосуванні заборонених знарядь добування тварин. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом\~ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст.\~47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~\~для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, в т.ч. за рахунок: частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, а шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 3162,0 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та останній не довів перед судом відсутність своєї вини у завданні шкоди. Аналогічна позиція викладено в постанові Верховного суду від 18.09.2019 року по справі № 280/393/15-ц, провадження № 61-18469св18. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При такому\~вирішенні позову\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача понесені\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору в сумі 3028,0 грн. (платіжне доручення № 1665 від 08.04.2024 року, а.с. 20). На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 63 Закону України «Про тваринний світ»,\~ст.ст.\~38,\~47,\~68,\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011\~року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (в редакції, яка діяла на момент завдання шкоди),

Outcome: approved