Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] до державного бюджету України витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 6067,50 грн та до бюджету міста Кременчука витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 101450,22 грн. Обґрунтовані позовів вимоги тим, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.09.2022 закрито кримінальне провадження №12022170500000591відносно відповідача за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого [PERSON] з потерпілим [PERSON] . Останньому заподіяні тілесні ушкодження, з якими потерпілий госпіталізований до КНИП «ЛІЛ «Кременчуцька», де він знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.05.2022 по 28.06.2022, вартість якого склала 107517,22 грн, з яких 101450,22 грн підлягають стягненню до місцевого бюджету, 6067,50 грн до державного бюджету України. Витрати на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовані. Нормативно-правовим обґрунтування позову прокурор наводила положення ст.ст. 1166, 1191, 1206 ЦК України, пленум ВСУ №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого ПКМУ №545 від 16.07.1993. Посилався на лист від 06.11.2023 №03-16/1620 КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» яким надано детальний розрахунок вартості лікування потерпілого відповідно до якого з Державного бюджету України (кошти НСЗУ) витрачено 6067,50 грн, з місцевого бюджету 101450,22 грн, яка на підставі ст. 1206 ЦК України підлягає стягненню. Обґрунтування порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором в суді наведені на стор.6 позовної заяви, які зводяться до бездіяльності НСЗУ та Кременчуцької міської ради щодо здійснення обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних коштів. Ухвалою суду від 09.04.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином про що свідчить довідка про доставку електронного документу, жодних заяв, клопотань не подано (а.с.121). Представник позивача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с.120). У поданому клопотанні від 08.05.2024 повідомив про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їхнього представника, та ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що зазначені у позові, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що потерпілого у лікарні лікували більше ніж треба. Донька потерпілого говорила у присутності прокурора, що потерпілому занесли якусь інфекцію, тому і лікували довго. Прокурор на зазначене не відреагував. Не згоден із такою сумою. Він виділяв потерпілому кошти на лікування. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із копії ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.09.2022 у справі №537/2250/22 (а.с.17-19, 20), судом встановлено, що задоволено клопотання захисника обвинуваченого [PERSON] , останнього звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим [PERSON] . Кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито. Цивільний позов прокурора до [PERSON] про відшкодування витрат залишено без розгляду. Скасовано арешт, вирішено питання про речові докази. Ухвала набрала законної сили 23.09.2022. Із листа КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 06.11.2023 №03-16/1915 (а.с.23) судом встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з 13.05.2022 до 28.06.2022. Загальна вартість витрат закладу охорони здоров`я на лікування вказаного громадянина склала 107517, 72 грн, що підтверджували довідкою від 29.08.2022 №01-16/1228, з них з Державного бюджету (кошти НСЗУ) надійшло коштів у сумі 6067, 50 грн, з місцевого бюджету витрачено коштів у сумі 101450, 22 грн. Положеннями пунктів 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до довідки КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 29.08.2022 №01-16/1228 (а.с.25) судом встановлено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 13.05.2022 по 28.06.2022, 46 ліжко днів. Лікування за рахунок лікарні витрати лікарні на медичні препарати 3121,12 грн, витрати лікарні на лабораторні та інші дослідження 1508,40 грн. Вартість одного ліжко-дня у травматологічному відділенні 2236,70 грн., в тому числі, зарплата 1589,75 грн, нарахування на зарплату 312,00 грн, продукти харчування 109,13 грн, предмети, матеріали, обладнання та інвентар 14,94 грн, оплата послуг (крім комунальних) 62,59 грн, видатки на відрядження 0,40 грн, оплата теплопостачання 10,87 грн, оплата водопостачання 4,69 грн, оплата електроенергії - 15,98 грн, інші витрати 116,35 грн. Вартість 46 ліжко днів 102888,20 грн, всього 107517,72 грн. Судом досліджено статут КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» (а.с.35-44) та договір №3288-Е722-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (а.с.45-52). Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано ст. 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину (ст. 1206 ЦК України). За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат"питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат"постановлено звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Пунктом 3 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 16.07.1993\~№ 545 встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно вказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Так, КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» при визначенні розміру витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, які підлягають стягненню з відповідача, не було враховано положень згаданого вище Порядку та вказано суму 687,24 грн (14,94*46), яка включала в себе витрати на предмети, матеріали, обладнання та інвентар. Крім того, на думку суду, необґрунтованими витратами є: - оплата послуг (крім комунальних) на суму 2879,14 грн (62,59*46), оскільки останні неконкретизовані, відповідно суд позбавлений можливості перевірити чи не є це витрати на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання; - видатки на відрядження 18,4 грн, оскільки відсутні дані про такі фактичні витрати за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу; - оплата теплопостачання 500,02, грн., оскільки, як встановлено за матеріалами справи, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні не в період опалювального сезону, а у весняно-літній період, а саме з 13.05.2022 до 28.06.2022; - інші витрати 5352,10, оскільки останні неконкретизовані, відповідно суд позбавлений можливості перевірити чи не є це витрати на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання, а всього на суму 9436,9 грн. Таким чином, при розрахунку витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення потрібно врахувати вимоги Порядку та зменшити суму відшкодування на суму 9436,9 грн., виключивши з розрахунку витрати на предмети, матеріали, обладнання та інвентар в сумі 687,24 грн та оплату послуг (крім комунальних) на суму 2879,14 грн, видатки на відрядження 18,4 грн, оплата теплопостачання 500,02, грн, інші витрати 5352,10 грн. Крім того, відповідно до довідки медичного закладу від 29.08.2022 №01-16/1228 витрати лікарні на медичні препарати та лабораторні та інші дослідження склали 4629,52 грн., яка і підлягає до стягнення. З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а в іншій частині заявалених вимог слід відмовити. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 2762 грн. 23 коп. (3028,00*98080,82/107517,72), що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial