Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Адвокат Мельник О.О. в інтересах позивачки звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22 жовтня 2005 року позивач [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб з Відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 54, та видане свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу позивач та відповідач мають сина, [PERSON] , [INFO] . Між позивачем та відповідачем припинені шлюбні відносини та вони проживають окремо один від одного. Позивач та відповідач не хочуть проживати однією сім`єю та нічого не хочуть мати спільного. Тому позивач, [PERSON] , прийняла рішення, що розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які залишились існувати лише формально, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними вже давно припинені, а тому розірвання шлюбу є для позивача спробою побудувати нове щасливе життя. Таким чином, подальше спільне життя, як подружжя є неможливим та суперечить інтересам позивача. За таких обставин позивач вважає, що шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, тому його слід розірвати. Подальше проживання та збереження шлюбу неможливі. Представник позивачки просить суд розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем. Розгляд справи відповідно до ухвали від 25.04.2024 року про відкриття провадження у справі проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с.16-19/. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшла заява в якій вона просила проводити розгляд справи за її та позивачки відсутності та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив, розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, строк на примирення просив не надавати. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається, 22 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис № 54 /а.с.5/. Від даного шлюб сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивача у справі) та чоловіка (відповідача у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. На підставі викладеного та

Outcome: approved