Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Голосіївський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що згідно з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2015 у справі №752/13151/14-ц з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення було звернуто до примусового виконання, відкрито виконавче провадження [NUMBER]. За відповідачем утворилась заборгованість по аліментам в сумі 210171,27 грн., оскільки впродовж останніх чотирьох років він взагалі не сплачував аліменти на утримання дочки. 20.06.2023 державним виконавцем накладено штраф на відповідача в розмірі 88532,70 грн. відповідно до ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Загальний розмір неустойки (пені) за порушення строків сплати аліментів становить 2985339,44 грн., що перевищує 100% заборгованості по аліментам. Розмір пені по аліментам за відрахуванням штрафу становить 121171,27 грн. (210171,27 грн. - 88532,70 грн. = 121638,57 грн.). Просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення зі сплати аліментів в розмірі 121638,57 грн. 23.02.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2015 у справі №752/13151/14-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 28.03.2015. 10.05.2016 було відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання вищезазначеного судового рішення. 20.06.2023 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження [NUMBER] було накладено штраф на [PERSON] у розмірі 88532,70 грн. за невиконання рішення суду, внаслідок чого за період з 01.08.2018 по 31.05.2023 утворилась заборгованість по аліментам в сумі 177065,40 грн. Згідно з розрахунком від 01.06.2023 за [PERSON] за період з серпня 2014 року по травень 2023 року, включно, обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини згідно виконавчого листа від 26.03.2015 №752/13151/14-ц в сумі 219007,75 грн. Згідно з розрахунком станом на 01.11.2023 за [PERSON] обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини згідно виконавчого листа від 26.03.2015 №752/13151/14-ц в сумі 208604,03 грн. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд зауважує, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини платника аліментів. Суд відзначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач не виконував свого конституційного обов`язку зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки, внаслідок чого за ним за період з серпня 2014 року по жовтень 2023 року обліковується заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа згідно виконавчого листа від 26.03.2015 №752/13151/14-ц в сумі 208604,03 грн. Суд не погоджується з розрахунком позивача, оскільки правильним є такий розрахунок: загальний розмір заборгованості станом на 01.11.2023 (враховуючи, що пеня перевищує розмір заборгованості за аліментами) - штраф, накладений державним виконавцем = пеня, 208604, 03 грн - 88532,70 грн = 120071,33 грн. При цьому судом не встановлено підстав для зменшення розміру пені. Докази того, що відповідач вживав всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності за несплату аліментів у вигляді пені, що має наслідком часткове задоволення заявлених позовних вимог. Згідно з ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1200,71 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial