Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначив, що [INFO] він одружився із [PERSON] . Від попереднього шлюбу з [PERSON] у них народились доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 02.10.2020 по справі №135/1183/20 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей. Він бере участь у вихованні та утриманні своїх доньок, претензій до нього по утриманню не має. Заборгованість по аліментах відсутня. Його теперішня дружина [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Він з дружиною та її дітьми проживають однією сім`єю, він повністю утримує дітей: дбає про їх фізичне здоров`я, надає кошти на придбання необхідних речей для дітей, забезпечує їх кишеньковими коштами, забезпечує всіма необхідними медикаментами та лікарськими засобами, здійснює супровід дітей до медичних закладів. Він має стабільну роботу та заробіток, затримки у виплаті заробітної плати немає. Біологічний батько [PERSON] участі у вихованні та утриманні не приймає, розмір його заборгованості по аліментах станом на 16.02.2024 становить 39 950 грн. Біологічний батько [PERSON] також участі у вихованні та утриманні на протязі останнього часу не приймає, розмір його заборгованості по аліментах станом на 04.01.2024 становить 55 300, 40 грн. Для дітей створені всі необхідні умови: окремі спальні місця, стіл та стілець, окремі полички для одягу, необхідна техніка, тощо. Встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років має для нього юридичне значення, оскільки необхідне йому для подальшого вирішення питання щодо звільнення з військової служби. Тому він звернувся з даною заявою до суду і просив встановити факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. В судовому засіданні представник заявника адвокат Басараб О.Д. заяву підтримала, просила задовольнити заявлені вимоги. Додатково пояснила, що заявник належно утримує свою доньку та двох дітей дружини. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заяву [PERSON] підтримують. Представник військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на заяву. Згідно поданого відзиву зазначив що батьки неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , шлюб яких з їх матір`ю розірвано, зобов`язані брати участь у їх вихованні та утриманні. При цьому заявник, який не є батьком цих дітей не несе обов`язку щодо їх утримання, так як такий обов`язок за ним законодавчо відсутній і утримання дітей [PERSON] та [PERSON] він може здійснювати з власної волі. Тому просив відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, покази свідків, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 21.04.2023 [PERSON] одружився з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від попереднього шлюбу у [PERSON] з [PERSON] народилась двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на даний час є неповнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З копії судового наказу виданого Ладижинським міським судом Вінницької області від 02.10.2020 вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28.09.2020 щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] видно, що вона вказує, що [PERSON] приймає активну участь у вихованні та утриманні її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Біологічні батьки участі у вихованні дітей не беруть. Із розрахунку заборгованості по аліментам, проведеному Ладижинським відділом ДВС видно, що станом на 04.01.2024 року заборгованість [PERSON] по аліментам становить 55300,4 грн. Із розрахунку заборгованості по аліментам, проведеному Ладижинським відділом ДВС видно, що станом на 16.02.2024 року заборгованість [PERSON] по аліментам становить 39950 грн. Із постанови начальника Ладижинського відділу ДВС від 16.02.2024 року видно, що було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Ладижинського міського суду Вінницької області, виданого 14.07.2008, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Актом обстеження умов проживання від 24.08.2023 комісією Ладижинської міської ради встановлено належні умови проживання дітей та сім?ї [PERSON] та [PERSON] . Згідно банківських платіжних документів видно, що [PERSON] перераховує кошти в грудні 2023 року [PERSON] , із зазначенням призначення платежу на утримання дітей. Перераховує кошти також і в вересні 2023 року. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] проживає однією сім?єю із дружиною [PERSON] , її дітьми [PERSON] та [PERSON] , бере участь у вихованні дітей та утриманні сім?ї. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та оцінюючи надані по справі докази, суд виходить з такого. Як вбачається зі змісту заяви, [PERSON] просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] виконує вимоги закону та рішення суду по сплаті аліментів, утримує свою дитину [PERSON] , [INFO] . Відтак, окремого рішення суду з цього питання не потребується, оскільки такі обставини утримання дитини можуть бути встановлені в позасудовому порядку. Статтею 1 СК України визначено, що питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку, здійснюється Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За правилами частин перших статтей 14 і 15 СК України сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені статтями 150-151 СК України. Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). В силу положень Цивільного кодексу України у момент народження фізичної особи, в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (стаття 25), а з підстав встановлених цим Кодексом виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), котра може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 30). При цьому відповідно до частини 2 статті 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Підставою позбавлення батьківських прав у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. Із викладеного слідує, що для встановлення факту перебування неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на утриманні вітчима, необхідно встановити юридичний факт, в силу якого права батьків дітей обмежуються або припиняються. У своїй заяві [PERSON] фактично зазначає, що з моменту реєстрації ним шлюбу із [PERSON] - матір`ю двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , він проживає разом з дружиною та її дітьми, яких виховує, турбується про них та бере участь в утриманні. Проте, в силу положень статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Заявник посилається на наявність у батьків дітей заборгованості по сплаті аліментів. Разом з тим, суд враховує, зокрема, те, що виконавче провадження по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] було відкрито лише 16.02.2024 року. А розмір заборгованості за виконавчим документом, що становить 39950 грн. обраховано за минулий період. Крім того, відсутні докази і обізнаності [PERSON] про наявність відкритого виконавчого провадження, зважаючи на те, що виконавчий лист про стягнення аліментів судом видано у 2008 році. Згідно положень частин 1 і 4 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується спільно, при цьому батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладено на її батьків. Сімейним кодексом України визначені способи виконання батьками своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини. Так, зокрема статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 2). Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, за рішенням суду (частина 3). [PERSON] , на виконання вимог пункту 3 частини 1 та частини 2 статті 318 ЦПК України, у своїй заяві не зазначив доказів на підтвердження наявності/відсутності інших способів виконання батьками неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] своїх обов`язків щодо утримання неповнолітніх дітей, обмежившись лише довідкою виконавчої служби про наявність заборгованості зі сплати аліментів. При цьому заявник не надав належних доказів, що в питанні виховання та утримання неповнолітніх дітей, їх батьки навмисне ухиляються від виконання цих обов`язків чи реалізації прав по цьому питанню. Посилання у заяві на наявність заборгованості по сплаті аліментів батьками дітей, саме по собі не є достатнім доказом неможливості сплати такої заборгованості, без врахування інших суттєвих обставин справи щодо осіб батьків неповнолітніх дітей, наявність в них майна, місця роботи, тощо. При цьому, питання щодо вжиття державним виконавцем належних заходів щодо стягнення аліментів на дітей та заборгованості по аліментах, по даній справі заявником для дослідження судом не піднімалось. Крім того, суд враховує, що стаття 268 СК України передбачає обов`язок вітчима по утриманню падчерки, пасинка у випадку, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Заявник на підтвердження таких обставин належних доказів не надав, незважаючи на роз?яснення судом положень ст. 268 СК України. Так, законом не заборонено [PERSON] добровільно утримувати неповнолітніх дітей своєї дружини, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про їх духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить заявник. Заявником не надано достатніх доказів на підтвердження того, що він в силу ст. 268 СК України має обов?язок по утриманню дітей своєї дружини, зокрема, те, що його дружина з поважних причин не може надавати утримання своїм дітям. Заявником не доведено, що рідні батьки неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] не виконують свій батьківський обов`язок щодо виховання своїх дітей, в матеріалах справи відсутні докази щодо неможливості рідних батьків цих дітей їх належно утримувати, а також заявником не надані докази на підтвердження його обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Матеріали справи не містять доказів щодо позбавлення батьківських прав рідних батьків дітей. Відтак, вони не звільнені від обов`язку надання коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей. Без встановлення обов?язку вітчима утримувати падчерку чи пасинка, що передбачено ст. 268 СК України, суд не вбачає можливості встановлення факту утримання вітчимом неповнолітніх дітей. В інакшому випадку може виникнути ситуація, коли двоє, чи навіть троє і більше (наприклад дід, повнолітні брати, тощо) чоловіків будуть зазначати, що утримують одну і ту ж дитину, і просити суд встановити такий факт. Що не відповідає положенням закону. Зважаючи на те, що заявник не довів, що батьки неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в силу певних юридичних фактів не виконують прав та обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей, вимога викладена у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення - факту утримання неповнолітніх дітей, є необґрунтованою та не доведеною. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed