Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

09.08.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 травня 1988 року по справі № 2-54/1988 її рідну матір [PERSON] позбавили батьківських прав щодо неї та її брата [PERSON] , і в подальшому бабця позивачки [PERSON] усиновила дітей, що підтверджується рішенням виконкому Овідіопольської райради народних депутатів Одеської області № 406 від 28.09.1989 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 24.12.2021 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить: жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 52 кв.м., житловою 33,6 кв.м. та земельна ділянка за цією ж адресою, площею 0.24 га; земельна ділянка, площею 0,9899 га для ведення товарного сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5123782200:01:001:0638 за адресою: Одеська область Овідіопольський район Надлиманська сільська рада, масиви № 27,9 ділянка № [NUMBER] ; земельна ділянка, площею 1,8725 га для ведення товарного сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5123782200:01:001:1008 за адресою: [ADDRESS] . Як вказує позивач, вона звернулася до Чорноморської державної нотаріальної контори у липні 2022 року із заявою про прийняття спадщини. Однак, з?ясувалось, що позивач пропустила строк на подачу такої заяви. Позивач вважає, що пропустила строк з поважних причин. З померлою [PERSON] позивач проживала з народження і до 2015 року. У 2015 році переїхала в гуртожиток. Після смерті матері позивач не змогла своєчасно отримати свідоцтво про її смерть. Крім того, у 2018 році [PERSON] народила сина [PERSON] , а у 2019 році доньку [PERSON] , через це їй дуже проблематично було виїхати з села до Овідіополя, бо не було з ким залишити дітей. До того ж в Овідіопольській державній нотаріальній конторі довгий час не було державного нотаріуса, контора була закрита, і позивач не знала куди звертатися. [PERSON] , коли дізналася, що спадкоємцем померлої є [PERSON] , намагалась домовитися з ним щодо перерозподілу спадщини, проте він не погоджувався. [PERSON] просила визначити їй додатковий строк 3 (три) місяці для подання заяви до державного нотаріуса Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Зенченко Олени про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . 19.09.2022 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що обставини, на які посилається позивач, не відповідають дійсності, доказами не підтверджені. Знаючи про смерть бабусі, та про наявність після її смерті спадкового майна, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом строк не звернулася.Відповідач стверджує, що [PERSON] не надала переконливих доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.Наявність дітей, юридична необізнаність до якого органу подати заяву, відсутність рішення про усиновлення не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, враховуючи термін пропуску строку - через 5 років після смерті [PERSON] . Більше того, 19.04.2018 року позивач мала можливість отримати посвідчення для багатодітних сімей в Овідіопольській районній державній адміністрації для отримання пільг. 30.09.2021 року позивач поїхала до м. Овідіополь та отримала повторне свідоцтво про смерть [PERSON] у Овідіопольському відділі ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Проте, до нотаріальної контори після отримання повторного свідоцтва про смерть [PERSON] звернулася аж у липні 2022 року, тобто знову ж таки з порушенням строку.В подальшому, позивач зверталася до Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, виконкому Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області для отримання довідок від 20.10.2021 року за №№ 470, 472, однак до нотаріуса звернулася з пропуском шестимісячного строку аж у липні 2022 року. Відповідач наголошує,що з грудня 2021 року позивач та її брат [PERSON] активно звертаються до Овідіопольського районного суду Одеської області з різними позовними заявами та заявами про встановлення факту (справа № 509/6889/21, справа № 509/75/22, справа № 509/7392/21). На думку відповідача, позивач не була позбавлена можливості направити заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини поштою. Відповідач просить у задоволення позову відмовити. Представником позивача - адвокатом Коновою Л.М. подана відповідь на відзив та клопотання, в яких наголошує, що [PERSON] пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Свідоцтво про смерть спадкодавця отримала лише в вересні 2021 року; в Надлиманській сільській раді запевнили, що вона не має прав на спадкування; у позивача на момент смерті [PERSON] було двоє малолітніх дітей, в 2018 році народилась третя; крім того в лютому 2022 розпочалася війна і до червня 2022 року не працювали нотаріальні контори. З вказаним позовом [PERSON] звернулася лише тоді, коли отримала відмову державного нотаріуса Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області листом від 12.07.2022 року. Заявник вважає, що факт праці позивача за наймом не пов?язаний з можливістю звернення з заявою до нотаріуса. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серії [NUMBER] , виданим 30.09.2021 року Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Рішенням виконкому Овідіопольської районної ради народних депутатів Одеської області № 406 від 28.09.1989 року [PERSON] дозволено усиновити неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Присвоєно неповнолітнім прізвище [PERSON] та [PERSON] та надано дозвіл записатиКонську [PERSON]матір?ю дітей в актах запису про народження. 25.11.1989 року позивачу видано свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , де матір?ю записана [PERSON] . [INFO] [PERSON] склала на ім?я відповідача [PERSON] , який є її сином, два заповіти, посвідчені секретарем Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області Стояновою В.В . Один заповіт зареєстрований в реєстрі за № 19, за якими [PERSON] заповіла [PERSON] усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право. Другий заповіт зареєстрований в реєстрі за № 20, за якими [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,86 га, яка розташована на території Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. 27.09.2017 року відповідач звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої, заведена спадкова справа під № 295/2017. 14.03.2018 року державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Кураловою Т.Д. видані на ім?я [PERSON] чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом:за № 1-226 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який складається в цілому з одного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 52 кв.м., житловою 33,6 кв.м.; за № 1-227 на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,2400 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5123782200:02:001:0344;за № 1-228 на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,9899 га за адресою: Одеська обл. Овідіопольський р-н, Надлиманська сільська рада,масиви № 27,9 кадастровий номер 5123782200:01:001:0638; за № 1-229 на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 1,8725 га, кадастровий номер 5123782200:01:001:1008 за адресою: Одеська область Овідіопольський район Надлиманська сільська рада, масиви № 27,9. 19.04.2018 року [PERSON] видано посвідчення [NUMBER] на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. З матеріалах справи вбачається, що 06.01.2021 року представник за довіреністю Делі К.І. звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області в інтересах [PERSON] та [PERSON] з заявою, в якій просила встановити юридичний факт - батьківства [PERSON] , який помер [INFO] стосовно доньки [PERSON] та сина [PERSON] . Ухвалою від 27.06.2022 року по справі № 509/75/22 названу заяву [PERSON] , [PERSON] залишено без розгляду. 20.10.2021 року Маяківською сільською радою складена довідка, про те, що позивач була зареєстрована, разом з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 13.06.2000 року по 16.09.2015 рік. В липні 2022 року позивач, як спадкоємець за законом, з пропуском встановленого законом шестимісячного терміну, звернулася до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , але листом-роз?ясненням від 12.07.2022 року їй було відмовлено через те, що остання пропустила строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 рокуроз`яснив судам, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що: 1) документи про її усиновлення бабцею [PERSON] у неї з?явилися лише в 2021 році, а також свідоцтво про смерть [PERSON] ; 2) її заяву про прийняття спадщини не приймали в Надлиманській сільській раді; 3) позивач у 2018 році народила сина, а у 2019 році - доньку; 4) в Овідіопольській державній нотаріальній конторі довгий час не було державного нотаріуса, контора була закрита, і позивач не знала куди звертатися. [PERSON] , [INFO]. померла [INFO] , тому останнім днем, визначеним законом для прийняття спадщини, був - 05березня 2018 року. Суд звертає увагу, що позивачем не надано докази її звернення у період з 04 вересня 2017 року по 2022 рік до відповідних органів місцевого самоврядування з метою отримання документів про усиновлення та відповідних труднощів в їх отриманні. Навпаки, позивач до матеріалів позовної заяви додала копії рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 травня 1988 року по справі № 2-54/1988, копії рішення виконкому Овідіопольської райради народних депутатів Одеської області № 406 від 28.09.1989 року та копію свого свідоцтво про народження, видане 25.11.1989 року, де матір?ю була записана померла [PERSON] . Як вказує позивач у своїй позовній заяві, перешкодою для прийняття спадщини була відсутність у неї свідоцтва про смерть спадкодавця. Однак, навіть після отримання вказаного свідоцтва - 30.09.2021 року, остання звернулась до держаної нотаріальної контори лише в липні 2022 року. Причин не звернення в період з 30.09.2021 року по липень 2022 року позивачем не зазначено. Не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що її заяву про прийняття спадщини не приймали в Надлиманській сільській раді, а в Овідіопольській державній нотаріальній конторі довгий час не було державного нотаріуса та контора була закрита. Посилання позивача на перебування на її утриманні чотирьох дітей, двоє із яких, як стверджує позивач, народились після смерті матері [PERSON] у 2018-2019 роках, є необґрунтованими. Вказані обставини не свідчать про існування поважних причин у розумінні статті 1272 ЦК України. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Жодних доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса в період з [INFO] по липень 2022 року позивачем не надано. Суд критично відноситься до доводів позовної заяви, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини та не надано належних да допустимих доказів на підтвердження своїх доводів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed