Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернулося\~до суду\~з указаним\~позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором\~в розмірі\~126\~720,62\~грн. а також понесені судові витрати, що складаються зі сплаченого\~судового збору\~в розмірі\~2\~422,40\~грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.12.2020 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1/4051073, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 100 000 грн. строком на 36 місяці(в) - із 10.12.2020 року до 09.12.2023 року (включно), а позичальник зобов`язався сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту. Так, згідно з кредитним договором, позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно,в розмірі 2.35% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1.договору. В подальшому 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1/4051073 від 10.12.2020. У порушення умов договору відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, у зв`язку\~з чим\~за останнім\~рахується заборгованість станом на 14.03.2024 року в розмірі 126\~720,62 грн., яка складається: - рахунок строкової заборгованості: 7\~524,94 грн.; - рахунок простроченої заборгованості: 56\~722,60 грн.; - рахунок нарахованих відсотків: 133,85 грн.; - рахунок прострочених відсотків: 15\~339,23 грн.; - рахунок комісії: 2\~350,00 грн.; - рахунок простроченої комісії: 44\~650,00 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 11.04.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 20.05.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник зазначила, що розрахунок заборгованості, який наданий позивачем в якості доказу видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі, складений в односторонньому порядку, залежить від його волевиявлення, не є первинним документом та не підтверджує ні факт користування відповідачем кредитним лімітом, ні факт наявності заборгованості. Позивачем не підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів на користь відповідача, які б відповідали вимогам процесуального закону, положенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22. Крім цього, представник вказує, що стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суперечить вимогам ст.ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими та задоволенню не підлягають (а.с. 102-105). 31.05.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень представник вказує, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, про що свідчить його особистий підпис. При цьому представник зазначає, що відповідач не відмовився від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався до банку за додатковим роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення тобто не скористався цим правом яке надавало йому можливість відмовитись від укладання/підписання кредитного договору. Додатково представник товариства вказав, що вважає законним право кредитора встановлювати, зокрема, комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка включається до загальних витрат за споживчим кредитом (а.с. 108-112). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, у відзиві представник заявила клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, та оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.12.2020 [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та підписав заяву-анкету №0700007-07122020-099 від 07.12.2020 на отримання готівкового кредиту «Свобода», в якій вказав свої персональні дані, необхідні для ідентифікації клієнта (а.с. 8). Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) містить наступні умови: сума кредиту 100 000,00 грн.; строк кредиту - 36 місяців; мета отримання кредиту для задоволення споживчих потреб; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом, на поточний рахунок позичальника, в день укладення кредитного договору; кількість та розмір платежів, періодичність внесення наведена в додатку; процентна ставка 15,00% річних, фіксована; комісія за відкриття поточного рахунку 80,00 грн.; комісійна за обслуговування кредитної заборгованості 2,35% від початкової суми кредиту, сплачується щомісячно, в гривні; орієнтовна загальна вартість кредиту 209 475,25 грн.; реальна річна процентна ставка 73,80 % річних (а.с. 9-10). 10.12.2020 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4051073 (а.с. 12), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 100 000,00 грн. строком на 36 місяців з 10.12.2020 до 09.12.2023 (включно), а позичальник зобов`язався сплатити платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (п. 1.1 кредитного договору). Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до пп. 1.3.1 договору позичальник зобов`язався сплачувати банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. Згідно з п. 1.3.2 договору позичальник зобов`язався сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Таке обслуговування включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Пунктом 2.1 кредитного договору сторони передбачили, що із метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № 363006140000029096000589693 в банку. Відповідно до п. 2.2 позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений день повернення кредиту є неробочим, позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день. У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за договором станом на 14.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 126\~720,62 грн., яка складається з: рахунок строкової заборгованості 7\~524,94 грн.; рахунок простроченої заборгованості 56\~722,60 грн.; рахунок нарахованих відсотків 133,85 грн.; рахунок прострочених відсотків 15\~339,23 грн.; рахунок комісії 2\~350,00 грн.; рахунок простроченої комісії 44\~650,00 грн. (а.с. 7). 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги № 4-2023, на підставі якого позивач за плату набув відступлене право вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 22-29). Згідно з реєстром прав вимог № 1, що є додатком №1 до договору про відступлення права вимоги № 4-2023, позивач як новий кредитор набув права вимоги за кредитним договором № 1/4051073 від 10.12.2020, боржником за яким є [PERSON] , на суму 126\~720,62 грн. (а.с. 47-81). АТ «Креді Агріколь Банк» на адресу відповідача [PERSON] направило вимогу про сплату заборгованості від 15.09.2023 року, яка містила також і повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023 (а.с. 16). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або\~кількох документах\~(у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1046,\~ч.\~1\~ст.\~1049\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості.\~Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова\~від зобов`язання\~або одностороння\~зміна його\~умов не\~допускається,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Згідно з нормами статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що [PERSON] не виконав в повному обсязі передбачених кредитними договорами обов`язків по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що у свою чергу відповідно до закону та умов договорів порушило права нового кредитора, яким є АТ «Глобал Спліт». Суд критично оцінює доводи сторони відповідача щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі, так як це спростовується доданою до позову випискою з рахунку за період з 10.12.2020 по 18.09.2023 року (а.с. 36-46), котра є документом, що може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору (постанова Верховного Суду від 01 серпня 2022 року у справі № 369/11694/15-ц). У постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 Верховний Суд, передаючи справу на новий розгляд, виснував про те, що суд не дослідив належним чином наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписку по картковому рахунку, не спростував належним чином викладені банком доводи по суті заявлених у цій справі вимог, не встановив чи користувався відповідач кредитними коштами (чи отримував готівку у банкоматі та відділенні банку, чи купував товари та чи перерахував кошти на інші рахунки), якщо користувався, то в якому розмірі, чи здійснював повернення кредитних коштів позивачу, тощо. Отже, на переконання суду, наявні у матеріалах справи докази, підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, зважаючи також на відсутність контррозрахунку, який би спростував наявність боргу та його розмір. Враховуючи викладене\~та оцінюючи\~належність,\~допустимість кожного\~доказу окремо,\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених вимог,\~суд дійшов\~висновку про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь АТ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором №1/4051073 від 10.12.2020 в сумі 79\~720,62 грн., з яких - рахунок строкової заборгованості: 7\~524,94 грн.; - рахунок простроченої заборгованості: 56\~722,60 грн.; - рахунок нарахованих відсотків: 133,85 грн.; - рахунок прострочених відсотків: 15\~339,23 грн., оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за комісією в загальному розмірі 47 000 грн., оскільки така вимога не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та досліджених доказах по справі. Стягнення із [PERSON] комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а саме за дії, які банк здійснює на власну користь (електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо), або за дії, які позичальник здійснює на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин, протирічить ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 по справі № 363/1834/17 та не суперечить постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 по справі № 496/3134/19, на яку посилаються сторони. Зокрема, у справі № 496/3134/19 суд касаційної інстанції констатував, що «умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (п. 31.33). Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22) зроблений висновок, що оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по простроченій комісії в розмірі 44 650,00 грн. та нарахованій комісії в розмірі 2 350,00 грн. необхідно відмовити з наведених підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1\~523,94 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене та

Outcome: partial