Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив суд зобов`язати зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» надати до Головного управління ДПС в Одеській області інформацію по банківському рахунку [NUMBER] щодо залишку та рух коштів, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки; дату та час здійснення операцій; призначення платежу; ідентифікаційних даних контрагента (для фізичних осіб- прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків України, для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код ЄДРПОУ, номер рахунку контрагента, код банку контрагента) по рахунках які були відкриті або використовувались фізичною особою підприємцем [PERSON] в період з 01.01.2023 по теперішній час. Ухвалою судді від 11 березня 2024 року у справі відкрито провадження. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про судове засідання, призначене для розгляду заяви, повідомлений належним чином. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце проведення якого повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено. За приписами частини другої ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС в Одеській області проведено попередній аналіз фінансово-господарської діяльності підприємців- фізичних осіб, що приймали участь у відкритих торгах (тендерах) та отримували державні грошові кошти. В ході аналізу встановлено, що окремі підприємці-фізичні особи не декларують у повному обсязі отримані доходи (грошові кошти від продажу товарів та послуг), в тому числі отриманих від державних та комунальних установ, а саме: ФОП « [PERSON] » РНОКПП [NUMBER] . Основний вид діяльності - оптова торгівля фруктами й овочами. Був платником єдиного податку II групи (ставка 20%), з 01.10.2023 перейшов на III групу єдиного податку (ставка 5%). Відповідно до відкритих джерел ФОП « [PERSON] » отримав протягом січня-вересня 2023 року грошові кошти від ВРПБІ код ЄДРПОУ 03189127, Кулевчанський ЗДО (ясла-садок) код ЄДРПОУ35623180, Сергіївського ліцею код ЄДРПОУ 25814548 у розмірі 6 315 388,2 грн. Відповідно до ст.292 ПКУ, доходом є всі отримані кошти від продажу товарів та послуг, вирахувані за касовим методом, тобто за датою отримання доходу. Згідно пп. 2 п.291.4 ст.291 ПКУ - «друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: - не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; - обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.». У 2023 році такий ліміт становить 5 587 800 грн (834*6700 грн.). Враховуючи отримання грошових коштів у сумі 6 315 388,2 грн., ФОП « [PERSON] » перевищив граничний обсяг доходу, що не дає право перебувати на II групі єдиного податку та виконати вимоги пп.296.5.1 п.296.5 ст.296 ПКУ «Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом. При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.». Окрім того, згідно відкритих джерел, загальна сума отриманих грошових коштів ФОП « [PERSON] » від державних та комунальних установ за період з січня 2023 по листопад 2023 складає 8 333 970 грн., тобто ФОП « [PERSON] » перевищив граничний обсяг доходу для 3 групи до кінця 2023, який складає 7 818 900 грн. Враховуючи вищенаведене та положення ПКУ, вбачається, що ФОП « [PERSON] » не подано податкову звітність з єдиного податку та інших податків і зборів, встановлених ПКУ, у зв`язку з чим не відображено отримані доходи та відповідно не сплачено єдиний податок. Враховуючи вказане, з метою підтвердження отримання грошових коштів від бюджетних установ та організацій, а також встановлення розміру отриманих коштів від інших суб`єктів господарювання та фізичних осіб за поставлені товари (роботи, послуги), визначення ухилення від сплати податків ФОП « [PERSON] » РНОКПП [NUMBER] на адресу АТ КБ "ПриватБанк", в якому були відкриті або використовувались банківські рахунки, було направлено запит №49947/6/15-32-08-03- 06 від 19.12.2023 щодо надання інформації та отримано відповідь №20.1.0.0.0/7- 231219/70421 від 20.12.2023, якою було відмовлено у надані інформації. В той же час, зазначено, що інформація може бути розкрита лише на підставі рішення суду. Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до п. 20.1.5. ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до пункту 83.1, статті 81 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи. Відповідно до положень абзацу 1, 2 п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують Та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Таким чином банківські виписки про рух грошових коштів є документами, на підставі яких робляться висновки посадовими особами контролюючих органів під час проведення перевірок. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved