Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

14 березня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Чорноморського національного університету імені Петра Могили про виплату компенсації за житло. В позовній заяві позивач зазначив, що у 2015 році він був запрошений ректором Чорноморського національного університету імені Петра Могили на роботу. Однією з умов було надання позивачу квартири в м.Миколаєві з правом її приватизації. У вересні 2015 року позивач переїхав з м. Харкова до м. Миколаєва, де був призначений на посаду в.о. проректора з науково-педагогічної роботи та питань розвитку Чорноморського національного університету ім. Петра Могили. 07.09.2016 року між відповідачем та доктором медичних наук, професором [PERSON] (позивачем) було укладено контракт №36/16 на строк до 31.08.2021 року та призначено на посаду проректора з науково-педагогічної роботи та питань розвитку. Відповідно до п.1.1 вищевказаного контракту [PERSON] виконував покладені на нього обов`язки відповідно до Кодексу законів України про працю, ЗУ "Про освіту", ЗУ "Про вищу освіту", поставнов Кабінету Міністрів, нормативних актів Міністерства освіти та науки України, статут МДГУ, індивідуального плану та цього Контракту. Розділом 4 контракту було визначено умови оплати праці та соціально-побутового забезпечення науково-педагогічного працівника [PERSON] . Відповідно до п.5.14 Контракту №36/16 від 07.09.2016 року разом з переліченими в розділі 4 виплатами відповідач зобов`язався надати позивачу житло, а саме квартиру у 2016 році з правом її приватизації до збігання терміну цього контракту. При цьому [PERSON] зобов`язується продовжувати працювати за новим контрактом у Чорноморського національного університету імені Петра Могили, якщо Чорноморський національний університет імені Петра Могили на той час не вважатиме інакше. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2017 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Наказом ректора Чорноморського національного університету імені Петра Могили №6/2 від 19.12.2016 року надано [PERSON] для поселення та безстрокового проживання вищезазначену квартиру, де позивач зареєструвався та постійно проживав на підставі договору найму житлових приміщень. У зв`язку із закінченням строку дії контракту 01.09.2021 року між сторонами було укладено новий контракт №100/21, згідно якого за п.5.13 відповідач зобов`язувався передати вищевказану квартиру у власність [PERSON] . Позивач сумлінно виконував свої трудові обов`язки відповідно до умов Контрактів, водночас свої зобов`язання за контрактами відповідач не виконав та не передав у власність [PERSON] квартиру, чим порушив п.5.13 Контракту №100/21 від 01.09.2021 року. У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов`язання Чорноморського національного університету імені Петра Могили відповідно до Контракту №36/6 від 07.09.2016 року надати дозвіл на приватизацію двокімнатної квартири [ADDRESS] площею [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.02.2022 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.06.2022 року рішення залишено без змін. Відповідно до п.5.13 Контракту №100/21 від 01.09.2021 року, що у разу неможливості передання у власність [PERSON] квартири Чорноморський національний університет імені Петра Могили сплачує йому відповідну грошову компенсацію вартості квартири. Згідно Звіту з незалежної оцінки оціночної вартості квартири за адресою: [ADDRESS] , здійсненого оцінювачем ПП "Експертно-діловий центр Лідер" станом на 08.02.2024 року оціночна вартість вкладає 2 073 900 грн. 00 коп. На підставі викладеного просив стягнути з Чорноморський національний університет імені Петра Могили. на свою користь 2 073 900,00 грн. Ухвалою суду від 15.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засідання позивач підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що дійсно з позивачем було укладено контракт згідно якого йому надавалося можливість приватизувати квартиру, водночас законом встановлено заборона передавати закріплене за національними закладами (України) майно, що перебуває у державній власності, будь-яким органам, підприємствам, установам, організаціям. Справу просив вирішити розгляд справи на розсуду суду. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2015 року позивачем та Чорноморським національним університетом ім. Петра Могили було укладено контракт №36/16 на строк до 31.08.2021 року. та призначено на посаду проректора з науково-педагогічної роботи та питань розвитку. Відповідно до п.1.1 вищевказаного контракту [PERSON] виконував покладені на нього обов`язки відповідно до Кодексу законів України про працю, ЗУ "Про освіту", ЗУ "Про вищу освіту", постанов Кабінету Міністрів, нормативних актів Міністерства освіти та науки України, статут МДГУ, індивідуального плану та цього Контракту. Відповідно до п.5.14 Контракту №36/16 від 07.09.2016 року відповідач зобов`язався надати позивачу житло, а саме квартиру з правом її приватизації до збігання терміну цього контракту. Наказом ректора Чорноморського національного університету імені Петра Могили №6/2 від 19.12.2016 року надано [PERSON] для поселення та безстрокового проживання квартиру [ADDRESS] . Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2017 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є Чорноморський національний університет імені Петра Могили. У зв`язку із закінченням строку дії контракту 01.09.2021 року між сторонами було укладено новий контракт №100/21, згідно якого за п.5.13 відповідач зобов`язувався передати вищевказану квартиру у власність [PERSON] . У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов`язання Чорноморського національного університету імені Петра Могили відповідно до Контракту №36/6 від 07.09.2016 року надати дозвіл на приватизацію двокімнатної квартири [ADDRESS] площею [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.02.2022 року у задоволенні позову [PERSON] до Чорноморського національного університету імені Петра Могили про зобов`язання Чорноморського національного університету імені Петра Могили відповідно до Контракту №36/6 від 07.09.2016 року надати дозвіл на приватизацію двокімнатної квартири [ADDRESS] площею [ADDRESS] відмовлено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.06.2022 року рішення залишено без змін. Відповідно до п.5.13 Контракту №100/21 від 01.09.2021 року, у разу неможливості передання у власність [PERSON] квартири Чорноморський національний університет імені Петра Могили. сплачує йому відповідну грошову компенсацію вартості квартири. Згідно Звіту з незалежної оцінки оціночної вартості квартири за адресою: [ADDRESS] , здійсненого оцінювачем ПП "Експертно-діловий центр Лідер" станом на 08.02.2024 року оціночна вартість вкладає 2 073 900 грн. 00 коп. У наданому представником відповідача відзиву на позовну заяву від 29.03.2024 року не оспорено останнім те, що був між сторонами укладений Контракт №36/16 від 07.09.2016 року на строк до 31.08.2021 року, умовами якого передбачено надання [PERSON] квартиру з правом її приватизації. Також визнано те, що згідно Наказу ректора Чорноморського національного університету імені Петра Могили №6/2 від 19.12.2016 року надано [PERSON] для поселення та безстрокового проживання квартиру [ADDRESS] . Пунктом 1.2. Контракту №36/16 від 07.09.2016 року, строк дії якого з 01.09.2016 по 31.08.2021 року, встановлено, що він є особливою формою трудового договору. На підставі контракту виникають трудові відносини між науково-педагогічним працівником і закладом освіти в особі його керівника. Звільнення з посади керівника закладу не є підставою для розірвання контракту з науково-педагогічним працівником. Розділом 3 трудового контракту передбачені обов`язки, які зобов`язаний забезпечити науково-педагогічний працівник (позивач) рівень викладання предмета за фахом, який відповідає державному стандарту якості освіти, з метою забезпечення підготовки спеціалістів відповідного рівня кваліфікації та підготувати конспекти лекцій з курсів, що викладаються відповідно до навчального плану, розподілу навантаження, робочої навчальної програми та індивідуального плану, підготовку методичних розробок, участь у проведенні науково-дослідної роботи за затвердженою тематикою відповідно до індивідуального плану тощо. Розділом 5 трудового контракту передбачені зобов`язання університету (відповідача). Зокрема, відповідно до п.5.14 трудового контракту відповідач зобов`язаний надати позивачу житло, а саме трикімнатну квартиру у 2016 році як службову з правом її приватизації до збігання терміну цього контракту. При цьому [PERSON] зобов`язується продовжувати працювати за новим контрактом у ЧНУ, якщо ЧНУ на той час не вважатиме інакше. Строк дії вказаного контракту сплив 31.08.2021 року, а тому 01.09.2021 року між сторонами було укладено новий Контракт №100/21 на строк до 31.09.2026 року. Пунктом 1.2. Контракту встановлено, що він є особливою формою трудового договору. На підставі контракту виникають трудові відносини між науково-педагогічним працівником і закладом освіти в особі його керівника. Звільнення з посади керівника закладу не є підставою для розірвання контракту з науково-педагогічним працівником. Розділом 3 трудового контракту передбачені обов`язки, які зобов`язаний забезпечити науково-педагогічний працівник (позивач) рівень викладання предмета за фахом, який відповідає державному стандарту якості освіти, з метою забезпечення підготовки спеціалістів відповідного рівня кваліфікації та підготувати конспекти лекцій з курсів, що викладаються відповідно до навчального плану, розподілу навантаження, робочої навчальної програми та індивідуального плану, підготовку методичних розробок, участь у проведенні науково-дослідної роботи за затвердженою тематикою відповідно до індивідуального плану тощо. Розділом 5 трудового контракту передбачені зобов`язання університету (відповідача). Зокрема, відповідно до п.5.13 трудового контракту відповідач зобов`язаний передати у власність [PERSON] двокімнатну квартиру площею 68,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана ЧНУ для проживання [PERSON] та надана йому у грудні 2016 року відповідно до попереднього контракту №36/16 від 07.09.2016 року. У разі розірвання контракту з ініціативи [PERSON] або ЧНУ, його право на отримання у власність квартири зберігається за ним у повному обсязі, оскільки воно було передбачене ще попереднім контрактом №36/16 від 07.09.2016 року. У разі неможливості передання у власність квартири [PERSON] . ЧНУ сплачує йому відповідну грошову компенсацію вартості квартири на момент звернення [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 07.09.2016 року по 31.08.2021 року, а також перебуває з 01.09.2021 року та по 31.08.2026 року, на посаді проректора з науково-педагогічної роботи з питань розвитку, спеціальності "Медицина", Чорноморського національного університету імені Петра Могили /а.с.7-8,9-10,11/. Наказом ректора з Чорноморського національного університету імені Петра Могили №6/2 від 19.12.2016 року надано [PERSON] , проректору з науково-педагогічної роботи з питань розвитку, професору, доктору медичних наук, для поселення та безстрокового проживання квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка придбана згідно договору купівлі-продажу, серія та номер 1946, 16.12.2016 року /а.с.18-19, 20/. З урахуванням факту дотримання та виконання позивачем умов укладених договорів, у позивача виникло право вимагати передання йому у власність спірної квартири і таке право ґрунтується насамперед на принципі свободи договору (статті 3, 627 ЦК України) та загальному імперативі про обов`язковість договору до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у Постанові Об`єднаної палати КЦС Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 296/8558/21. Відповідач своїх зобов`язань із передачі квартири у власність позивача не виконав та продовжує не виконувати, чим порушив умови Контракту №100/21 від 01.09.2021 року, а саме п.5.13 /а.с.10/. Відповідно до п.5.13 вищевказаного контракту у разі неможливості передання у власність квартири [PERSON] . ЧНУ сплачує йому відповідну грошову компенсацію вартості квартири на момент звернення [PERSON] . Згідно Звіту з незалежної оцінки оціночної вартості квартири за адресою: [ADDRESS] , здійсненого оцінювачем ПП "Експертно-діловий центр Лідер" станом на 08.02.2024 року оціночна вартість вкладає 2 073 900 грн. 00 коп. Зазначена вартість використана позивачем для здійснення розрахунку вартості компенсації. 09.02.2024 року [PERSON] звернувся з заявою до ЧНУ ім. Петра Могили з проханням виплатити грошову компенсацію вартості квартири в сумі 2 073 900 грн./а.с.82-83/. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення ЄСПЛ від 13.05.2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява № 19009/04, п. 50, рішення від 02.12.2010 у справі«Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03. п.41). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша-третя статті 77 ЦКП України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Оцінивши докази у справі в їх сукупності, та установивши, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за Контрактом №100/21 від 01.09.2021 року укладеним між [PERSON] та Чорноморським національним університетом імені Петра Могили, а саме п.5.13 щодо передачі у власність позивача квартири [ADDRESS] , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 15140 грн.

Outcome: approved