Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року в розмірі 30917,75 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 29 квітня 2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та відповідачем був укладений договір позики №2764115316-69546, відповідно до якого позичальнику надані грошові кошти в сумі 4500,00 грн шляхом перерахування на банківську картку зареєстровану в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Договір укладався в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року, що акцептована відповідачем 29 квітня 2021 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України). Вказані дії були вчиненні відповідачем шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої надалі ТОВ «Інкасо Фінанс» було перераховано грошові кошти. Відповідно до умов договору кредит надавався терміном на 20 діб зі сплатою плати за користування кредитом в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом. 07 вересня 2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №-7-09/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інкасо Фінанс» відступило належне йому право вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі і за договором №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору відступлення права вимоги від 10 березня 2023 року, в тому числі і за договором №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року, укладеним з відповідачем. Відповідно до п.5.4 цього договору з моменту відступлення права вимог новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення права вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст.625 ЦК України) за договором позики ( в тому числі за періоди, що передували відступлення права вимоги, якщо такі нараховані не були здійсненні кредитором за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржником грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів та комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань. Позивач вказує, що відповідач не виконав умови договору у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка станом на 15 березня 2024 року становить 30\~917,75 грн, з яких: 4500,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 26417,75 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Заборгованість не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором надання позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року в розмірі 30\~917,75 грн, а також 3028,00 грн судового збору та 9 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 29 квітня 2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та [PERSON] був укладений договір позики №2764115316-69546. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції на укладення електронного договору позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики, шляхом заповнення заяви про надання кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації реквізитів своєї банківської карти, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти. Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 зазначив, що без отримання sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 виснував, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п. п. 9.2. цього договору, має юридичну силу власноручного підпису ( п. 9.3). Тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору. За умовами вказаного договору Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит і сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому законом (п. 2.1 договору). Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 4 500,00 грн (п. 2.2). Строк користування кредитними коштами складає: 20 діб та починається з 29 квітня 2021 року і закінчується 19 травня 2021 року (включно) (а.с.2.3). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до цього договору) ( п.2.5). Кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений в розділі 10 (реквізити сторін) цього договору (п. 3.2.). Позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору, проценти за користування кредитом одноразовим платежем в розмірі 6260 грн 19 травня 2021 року, шляхом зарахування власних грошових коштів на рахунок товариства не пізніше 19 травня 2021 року (\~п.3. 9). Позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом з розрахунку 702,00 проценти річних (п. 9.4). Сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~у розмірі передбаченому п. 9.4. цього договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника (п. 9.7). Відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4\~500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2873_240118183029 від 18 січня 2024 року про перерахування коштів 29 квітня 2021 року 10:07:16 на суму 4\~500 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі ІPay.ua 87900945, призначення платежу: Зачисление 4500,00 грн на карту [NUMBER] , а також квитанцією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про зарахування 4\~500,00 грн на вказану карту. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 07-09/21, відповідно до якого, за цим договором, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги до боржників, зазначених у додатку №1 цього договору ( Реєстр боржників). Відповідно до п.5.2 права вимоги за цим договором вважається відступленими кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому вигляді ( додаток №2). З моменту відступлення кредитором новому кредитору прав вимоги новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання ( відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо такі нарахування не були здійсненні кредитором ) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів та комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики ( п.5.4.) Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 07 вересня 2021 року, що є Додатком № 2 до Договору відступлення прав вимоги 07-09/21 від 07 вересня 2021, кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 315. Згідно з Реєстром боржників, що є Додатком № 1 до договору відступлення права вимоги № 07-09/21 від 07 вересня 2021року, новий кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» набув право вимоги до позичальника [PERSON] за договором позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року, укладеним з ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за договорами кредиту, зокрема і за договором позики, укладеним з [PERSON] . Відповідно до п.5.2 права вимоги за цим договором вважається відступленими кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому вигляді ( додаток №2). З моменту відступлення кредитором новому кредитору прав вимоги новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання ( відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо такі нарахування не були здійсненні кредитором ) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів та комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики( п.5.4.) В це же день сторонами цього договору підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників. За Реєстром боржників ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договором позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року, укладеним з [PERSON] , на суму 30\~971,75 грн, з яких: 4500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26\~417,75 грн - заборгованості по процентам. Договори є правомірними, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. Відповідач свої зобов`язання за договором позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року не виконав. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Згідно наданого розрахунку заборгованості, остання станом на 15 березня 2024 року становить 30\~917,75 грн, з яких: 4500,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 26417,75 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Як слідує з цього розрахунку відсотки в межах строку користування кредитними коштами становить 1760,00 грн та 24\~657,75 грн відсотки нараховані відповідно до п.5.4 договору про відступлення прав вимоги (як зазначено в самому розрахунку). Нарахування останніх відсотків суд оцінює з урахуванням пункту 9.7 договору, укладеного\~між ТОВ\~«ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] ,\~зважаючи, що саме вказаним договором врегульовані зобов`язання сторін договору позики та які не можуть змінювати в односторонньому порядку.\~ Відповідно до п.9.7. договору позики сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч.2\~ст.625 ЦК України\~у розмірі, передбаченому пунктом 9.4 договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами інформаційно-телекомунікаційної системи та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Отже підставою для сплати процентів за користування кредитом, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі, передбаченому пунктом 9.4 договору, є подія відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами інформаційно-телекомунікаційної системи та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу вимоги, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків, нарахованих у розмірі 24\~657,75 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в решті заборгованості, а саме: 4500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 1760,00 грн заборгованість за відсотками в межах строку користування. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за договором позики №2764115316-69546 від 29 квітня 2021 року в розмірі 6260,00 грн, з яких: 4500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 1760,00 грн заборгованість за відсотками. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 613,09 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Позивачем заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу та в їх підтвердження надано: договір про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, заявку на надання юридичної допомоги № 1125 від 07 лютого 2024 року, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 13 лютого 2024 року та платіжну інструкцію № 413000007 від 09 лютого 2024 року. За змістом договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Якщо інше не передбачено заявкою на надання юридичної допомоги, клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги у строк до 60 банківських днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги та надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного розрахунку для оплати. Сума визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає(п. 4.1, 4.2, 4,5 договору). Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №1125 від 07 лютого 2024 року сторони погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованість з [PERSON] , а саме: надання усної консультації (1 год. 1500,00 грн) витрачено 2 год. 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (1 год. - 3000,00 грн) витрачено 2 год. 6000,00 грн, загальна сума 9000,00 грн. 13 лютого 2024 року між сторонами договору підписано акт №1 про надання юридичної допомоги із змісту якого слідує, що сторони погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству до заявки надання юридичної допомоги за наступним списком: надання усної консультації (1 год. 1500,00 грн) витрачено 2 год. 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (1 год. - 3000,00 грн) витрачено 2 год. 6000,00 грн, загальна сума 9000,00 грн. Позивачем надано платіжну інструкцію №413000007 від 09 лютого 2024 року на підтвердження виконанням ним умов договору щодо оплати правових послуг наданих адвокатським об`єднанням. При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. При визначенні та розподілі судових витрат суд враховує критерії, визначені положеннями ЦПК України: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Надаючи оцінку наданим доказам та зважаючи на відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням обставин справи. За наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1822,25 грн витрат на правничу допомогу (пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial