Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача У січні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.09.2005р. він придбав у приватного підприємця [PERSON] 477/500 частки нежитлової будівлі та земельну ділянку площею 0, 094 га в [ADDRESS] , та за ним зареєстроване право власності на цю нерухомість. Співвласником решти 23/500 часток вказаної нежитлової будівлі, що включає камеру схову та склад зберігання тари, є [PERSON] , який помер. Наразі позивач виявив намір реалізувати своє право на виділ в натурі частки будівлі, наслідком чого є припинення права власності, а тому 23.11.2023р. ним замовлений технічний паспорт, за змістом якого загальна площа всіх приміщень становить 159, 5 кв.м. За висновком щодо технічної можливості поділу вказаного об`єкта нерухомості до складу 1-го об`єкту новоутвореного нерухомого майна [PERSON] входить: торгівельний комплекс, склад, гараж, 2 вбиральні, 3 кіоска, шашлична, баня, ворота, огорожа, водогін, замощення. Другий об`єкт [PERSON] : камера схову та склад зберігання тари площею 19, 5 кв.м. При зверненні до нотаріуса по питанню посвідчення договору поділу майна та припинення права спільної часткової власності у вчиненні даної нотаріальної дії було відмовлено, у зв`язку з відсутністю іншого співвласника майна, а тому позивач має перешкоди для реалізації свого права власника і змушений звернутися до суду. У зв`язку з наведеним, позивачка просить: 1)виділити йому як окремий об`єкт нерухомого майна 477/500 частин нежитлової будівлі в [ADDRESS] , загальною площею 159, 50 кв.м, в тому числі основною площею 128, 40 кв.м, до складу якої входить: торговий зал - 81, 1 кв.м, торговий зал - 16, 9 кв.м, топочна - 4, 9 кв.м, коридор 3, 7 кв.м, склад 15, 5 кв.м, торговий зал - 15, 9 кв.м, склад - 7, 0 кв.м, торговий зал - 14, 5 кв.м, у приватну одноосібну власність з можливістю присвоєння окремої адреси та з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно, формування реєстраційної справи, присвоєння нового реєстраційного номера зазначеному об`єкту нерухомості; 2)припинити право спільної часткової власності [PERSON] на вказану нерухомість. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 09.01.2024р. за ухвалою відкрите загальне позовне провадження та залучено третю особу (а.с.46). На підставі ухвали суду від 20.02.2024р. витребувані докази у справі (а.с.63). За ухвалою суду від 01.03.2024р. до участі у справі залучено двох співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] (а.с.75). Ухвалою суду від 16.05.2024р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.133). 3.Позиції учасників судового провадження В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з викладених у його змісті підстав, також просила судовий збір з відповідачів не стягувати. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відповідач-1 направив заяву про розгляд справи без його участі (а.с.55, 138-145). 4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 06.09.2005р. позивач [PERSON] придбав у приватного підприємця [PERSON] 477/500 частин нежитлової будівлі розташованої в [ADDRESS] , що включає: торговельний комплекс - літ.А-1 пл. 138, 2 кв.м, склад - літ. Б пл.16, 6 кв.м, гараж - літ. В-1 пл. 21, 5 кв.м, вбиральня літ. Г-1 пл.2, 5 кв.м, вбиральня літ. Д-1 пл.2, 4 кв.м, кіоск - літ. Ж-1 пл.6, 4 кв.м, кіоск - літ. З-1 пл.6, 5 кв.м, кіоск - літ. И-1 пл.6, 5 кв.м, шашлична - літ. К-1 пл. 15, 4 кв.м, в загальному користуванні: огорожа № 1-3, водогін № 4, замощення № 5. У власності продавця залишається: камера схову, склад зберігання тари-стіни металеві літ Е-1 пл. 19, 5 кв.м, що підтверджується нотаріально посвідчений договором купівлі-продажу частки нежитлової будівлі від 06.09.2005р. зареєстрованого в реєстрі № 2033, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9218528 від 08.12.2005р., Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 357849545 від 11.12.2023р. (а.с.9-10, 18). Згідно технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами в [ADDRESS] від 27.11.2023р. він включає будівлі та споруди: торгівельний комплекс А-1, а, а-1, до якого входить: торговий зал - 81, 1 кв.м, торговий зал - 16, 9 кв.м, топочна - 4, 9 кв.м, коридор 3, 7 кв.м, склад 15, 5 кв.м, торговий зал - 15, 9 кв.м, склад - 7, 0 кв.м, торговий зал - 14, 5 кв.м, загальною площею 159, 50 кв.м; склад Б-1 - 16, 6 кв.м, гараж В-1 - 21, 5 кв.м, вбиральня Г-1 - 2, 5 кв.м, вбиральня Д-1 - 2, 4 кв.м, кіоск Ж-1 - 6,4 кв.м, кіоск З-1; кіоск И-1 - 6, 5 кв.м, шашлична К-1 - 15, 4 кв.м, баня Л-1 - 42, 8 кв.м (а.с.19-36). 06.09.2005р. позивач придбав у приватного підприємця [PERSON] земельну ділянку площею 0, 0940 га, кадастровий номер 5623086601:01:001:0094 з цільовим призначенням: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, у власності [PERSON] залишилося 70 кв.м. земельної ділянки, що підтверджується нотаріально посвідченим договором-купівлі-продажу № 2036, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 005906 від 12.11.2003р., Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 410223 від 30.01.2006р., Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5304558142016 (а.с.11-17). Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна до складу новоутворених об`єктів нерухомого майна: 1-й об`єкт [PERSON] входить: торгівельний комплекс, склад, гараж, 2 вбиральні, 3 кіоска, шашлична, баня, ворота, огорожа, водогін, замощення. Другий об`єкт [PERSON] : камера схову та склад зберігання тари площею 19, 5 кв.м - знищено (а.с.37). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М. позивачу відмовлено у посвідченні договору про поділ нежитлової будівлі в натурі та припинення права спільної часткової власності в [ADDRESS] , оскільки інший співвласник не з`явився та не подав документи для посвідчення договору (а.с.8). З актового запису про смерть № 4 від 17.01.2008р. вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.70). За повідомленням Машівської державної нотаріальної контори № 66/01-16 від 27.02.2024р. після померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 55/2008 та його спадкоємцями є дружина: [PERSON] та усиновлений син [PERSON] (а.с.66). Згідно довідки Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради № 11 від 26.02.2024р. [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , помер [INFO] та з ним була зареєстрована на день його смерті дружина - [PERSON] (а.с.68). 5.Мотиви суду Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За змістом частин 2, 3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.ч.1,3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що нежитлова будівля розташована в [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності, де позивачу належить 477/500 часток. Співвласник решти 23/500 часток вказаної нерухомості [PERSON] помер, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України його спадкоємцями є відповідачі-2, 3, [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, з огляду на викладене, належними відповідачами у справі будуть саме [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони належним чином прийняли спадщину після померлого [PERSON] , який був співвласником 23/500 нежитлової будівлі розташованої в [ADDRESS] . Як визначено п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Тобто, для державної реєстрації права власності на належну позивачу частку нежитлових приміщень необхідно подати або рішення суду або договір про поділ спільного майна. З огляду на те, що спадкоємці [PERSON] спадщину прийняли, але її не оформили, до нотаріуса для поділу майна в натурі не з`явилися, а відтак у позивача існують перешкоди для вирішення цього питання в позасудовому порядку. Відповідно до чч.1,2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду (далі - ОП КЦС) 06 листопада 2023 року прийняв постанову, згідно якої, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Завданням суду при розгляді відповідної категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. Отримання дозволів на перепланування об`єкта нерухомості здійснюється власниками, якщо техніко-юридичними нормами встановлена вимога щодо отримання дозвільних документів у разі втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування чи в інших випадках, передбачених будівельними нормами та правилами. Наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, не має значення для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проєктна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проєктної документації та отримання дозвільної документації (постанова ВС № 454/2215/14 від 24.01.2024р.). Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки позивач є власником 477/50 частин нежитлової будівлі в [ADDRESS] , з самого початку - згідно правовстановлюючого документу, а також відносно до висновку про технічну можливість його поділу до складу цієї нерухомості входить: один торгівельний комплекс А-1 загальною площею 138, 2 кв.м, а також інші споруди: склад Б-1 - 16, 6 кв.м, гараж В-1 - 21, 5 кв.м, вбиральня Г-1 - 2, 5 кв.м., вбиральня Д-1 - 2, 4 кв.м, кіоск Ж-1 - 6.4 кв.м, кіоск З-1 - ; кіоск И-1 - 6, 5 кв.м, шашлична К-1 - 15, 4 кв.м, натомість відповідачі-2, 3 не оформили право власності на свою частку, що унеможливлює спільне користування ним, для оформлення договору поділу майна до нотаріуса не з`явилися, тим самим обмежується право позивача на розпорядження належною йому часткою, а відтак дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити частково та поділити, шляхом виділу позивачу вказану нерухомість, що становить 477/50 частин та складається з зазначених вище приміщень нежитлової будівлі в [ADDRESS] , залишивши у загальному користуванні: огорожу № 1,3, водогін № 4 та замощення № 5. Як видно з матеріалів справи, вони містять дещо розбіжності в частині площі торгівельного комплексу згідно договору купівлі продажу та даних технічного паспорту, на що представник позивач зазначила про те, що ймовірно розміри були проведені більш сучасники методами. Водночас, суд вважає за необхідне відмовити в частині поділу приміщення «а» та «а-1», конкретна площа яких не зазначена, а також бані Л-1 - площею 42, 8 кв.м, оскільки вони не були предметом купівлі-продажу за договором від 06.09.2005р., були побудовані вже після набуття права власності у 2011 року, тоді як доказів про законність будівництва та набуття їх у власність суду надано не було. Разом з тим, оскільки за ч.3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється, а тому в даному випадку слід припинити право спільної часткової власності позивача на вказану нерухомість. Щодо вимог позивача про можливість присвоєння окремої адреси, відкриття нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно, формування реєстраційної справи та присвоєння нового реєстраційного номера, суд зазначає наступне. Згідно ч.ч.1,2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. На кожний об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва під час проведення державної реєстрації права власності на них вперше та на кожний об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості під час проведення державної реєстрації спеціального майнового права на них вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер відповідному об`єкту. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 10 Закону Державний реєстратор відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження. Отже, враховуючи те, що питання присвоєння окремої адреси, а також відкриття/закриття розділів Державного реєстру прав на нерухоме майно стосується виконання судового рішення про поділ майна, спір між сторонами в цій частині відсутній і права позивача не порушені, вимог до інших осіб в цій частині він не заявляв, а відтак суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. 6.Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково та враховуючи принцип диспозитивності визначений ст. 13 ЦПК України, з огляду на заяву представника позивача з проханням не стягувати з відповідачів судові витрати, суд вважає за можливе віднести частину сплаченого позивачем судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1060, 00 грн на його рахунок та не стягувати з відповідачів-2, 3. На підставі викладеного,

Outcome: partial