Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.03.2023 року з Ленініського районного суду м. Полтави за підсудністю надійшла вище вказана цивільна справа. Позивач, мотивуює свої вимоги тим, що 27.10.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» укладено Договір фінансового лізингу № ЧГ-1572 (далі Договір). Згідно з п.1.1. Загальних умов Договору (Додаток №1 до Договору) Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу Майно (далі - «Об`єкт лізингу»), найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу тa сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору. Відповідно до абз. 3 п.2.1. Договору лізингові платежі в погашення (компенсації вартості Об`єкта лізингу, комісію Лізингодавця за наданий в лізинг Об`єкт лізингу та інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені Договором, в тому числі оплата послуг. Позивач свої зобов`язання своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль: найменування (марка, модель) «ТАТА LPT» (бувший у використанні). Специфікація (об`єм двигуна, тип палива, тип КПП) 5675 см.куб./дизель/ МТ, VIN-код: [NUMBER] , Тип кузову: Фургон, Колір синій, рік випуску: 2008. Вартість Об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату укладання Договору cкладає: 149\~082,42 грн. Позивач передав у користування відповідачу [PERSON] на підставі Акту приймання-передачі предмету лізингу до договору фінансового лізингу № ЧГ-1572 від 27.10.2021, однак належного виконання за цим Договором Лізингодавець не отримав. Так, [PERSON] систематично не виконувала визначений Договором графік сплати платежів, чим порушила умови Договору. Відповідно до облікових відомостей бухгалтерського обліку, [PERSON] здійснила крайній платіж на користь позивача 29.12.2021 у сумі 2\~744,54 грн. Надалі сплата лізингових платежів не здійснювалася. 14.07.2022 ТОВ «Авентус Лізинг» засобом поштового зв`язку направив [PERSON] повідомлення про усунення порушення за Договором фінансового лізингу щодо погашення несплаченої заборгованості згідно з графіком платежів за Договором фінансового лізингу у строк до 23 год. 59 хв. 25.07.2022. Втім, Лізингоодержувачем заборгованість сплачена не була. 29.07.2022 [PERSON] засобом поштового зв`язку направлено повідомлення про одностороннє розірвання Договору фінансового лізингу та вимогу про повернення об`єкту фінансового лізингу. Належного виконання цієї вимоги про повернення об`єкту лізингу отримано не було. 27.10.2021 між ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» та [PERSON] був укладений договір поруки в рахунок забезпечення виконання вищезазначеного договору [PERSON] . У зв`язку з невиконанням відповідачами обов`язків за договором, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором фінансового лізингу № ЧГ-1572 від 27 жовтня 2021 року у розмірі 89\~952,58 грн та витрати на сплату судового збору у розмірі 2\~481, 00 грн тому звернувся до суду з даним позовом. Від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно з яким він вважає позовні вимоги необґрунтованими та незаконними. Відповідно до ст. 799 ЦК України спірний Договір є нікчемним, тобто жодні його положення не можуть бути застосовані судом для обрахунку оплати за користування предметом лізингу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19.01.2023 у зв`язку з відновленням територіальної підсудності Червонозаводського районного суду м. Харкова за розпорядження Голови Верховного Суду від 17.11.2022 №65 справу передано на розгляд Червонозаводського районного суду м. Харкова. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.05.2023 відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] не з`явилися, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, клопотань та заяв на адресу суду не надсилали. Так, у матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву від [PERSON] , відповідач виклала свою правову позицію з даного спору. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі\~\~неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідач [PERSON] \~у судові\~засідання не\~з`являвся,\~повідомлявся про\~судові засідання\~своєчасно та\~належним чином\~шляхом направлення\~судових повісток\~за адресою\~реєстрації, до\~суду поверталися\~рекомендовані повідомлення\~з конвертом\~з причинами\~повернення «за\~закінченням терміну\~зберігання» та\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою». Крім того, відповідач також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, врахувавши думку сторін у справі, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] 23.10.2021 звернулася до ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» із заявою-анкетою на отримання послуг з фінансування та укладення договору фінансового лізингу. [PERSON] 23.10.2021 пройшла належну перевірку, що підтверджується анкетою-опитувальник фізичної особи. 27.10.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» укладено Договір фінансового лізингу № ЧГ -1572 (далі Договір). Згідно з п.1.1. Загальних умов Договору (Додаток №1 до Договору, далі - Додаток №1) Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу Майно (далі - «Об`єкт лізингу»), найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу тa сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору. Пунктом 2.1. Додатку №1 передбачено, що всі платежі за користування Предметом лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті Україні (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингоодержувача не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до Графіка платежів. Згідно із п. 8.1. Додатку №1 дія Договору припиняється повним виконанням Сторонами його умов, а також в інших випадках, передбачених Договором та чинним законодавством. Згідно із п. 8.2. Додатку №1 Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір (відмовитися від Договору) та вилучити Предмет лізингу у наступних випадках: п.п. 8.2.1. Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) і/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 (тридцяти) днів з дня настання строку платежу. Відповідно до підп. 8.4.1 Додатку №1 у цьому випадку Договір вважається розірваним (припиненим) на 10 (десятий) календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення Лізингодавцем на адресу Лізингоодержувачу. Відповідно до п. 8.3. Додатку №1 у разі виникнення будь-якої з підстав, передбачених п.8.2.1. - 8.2.4. цих Загальних умов договору, Лізингодавець направляє Лізингоодержувачу повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення або достроково викупити предмет лізингу, сплативши Лізингодавцю суму викупу, згідно до п. 7.3. Загальних умов договору. Відповідно до п. 8.4. Додатку №1 у разі якщо протягом 10 календарних днів з дати направлення повідомлення Лізингоодержувач не усунув визначені в повідомленні порушення або не викупить Предмет лізингу, Лізингодавець направляє на адресу Лізингоотримувача, вказану в Договорі, цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і повернення Предмета лізингу із зазначенням дати розірвання Договору та дати і місця повернення Предмета лізингу Лізингодавцю. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій кошт протягом терміну, передбаченого в повідомленні, повернути Предмет лізингу Лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні. Відповідно до п.п. 9.2.2. Додатку №1 Лізингоодержувач зобов`язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати Лізингодавцю лізингові платежі, а також інші платежі відповідно до умов договору, а також штрафні санкції відповідно до положень Договору та інші платежі, які пов`язані з використанням Предмета лізингу виключно на рахунки Лізингодавця. Відповідно до п.п. 9.2.6. Додатку №1 у разі закінчення строку фінансового лізингу, а також у разі дострокового припинення договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення Предмета лізингу, повернути Предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором фінансового лізингу. Відповідно до п.п. 9.2.7. Додатку №1 у разі закінчення строку договору фінансового лізингу та/або дострокового розірвання договору, Лізингоодержувач повинен зняти Предмет лізингу з обліку державної реєстрації та передати Лізингодавцю постійні реєстраційні документи на Предмет лізингу. Відповідно до п.п. 9.4.1., 9.4.4. Додатку №1 Лізингодавець зобов`язаний вимагати усунення будь-яких порушень, що призвели до обмеження права власності Лізингодавця на Предмет лізингу; прийняти Предмет лізингу в разі дострокового розірвання Договору фінансового лізингу. Позивач свої зобов`язання своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль: найменування (марка, модель) «ТАТА LPT» (бувший у використанні). Специфікація (об`єм двигуна, тип палива, тип КПП) 5675 см.куб./дизель/ МТ, VIN-код: [NUMBER] , Тип кузову: Фургон, Колір синій, рік випуску: 2008. Вартість Об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату укладання Договору cкладає: 149\~082,42 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТАТА LPT 613, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , власником автомобіля є ТОВ «Авентус Лізинг». Позивач передав у користування відповідачу [PERSON] на підставі Акту прийому-передачі предмету лізингу до договору фінансового лізингу №ЧГ-1572 від 27.10.2021 автомобіль, однак належного виконання за цим Договором Лізингодавець не отримав. Так, відповідач [PERSON] за Договором систематично не виконувала визначений Договором графік сплати платежів, чим порушила умови Договору. 14.07.2022 року ТОВ «Авентус Лізинг» засобом поштового зв`язку направив відповідачу [PERSON] повідомлення про усунення порушення за Договором фінансового лізингу щодо погашення несплаченої заборгованості згідно з графіком платежів за Договором фінансового лізингу у строк до 23 год. 59 хв. 25.07.2022. 29.07.2022 відповідачу [PERSON] засобом поштового зв`язку направлено повідомлення про одностороннє розірвання Договору фінансового лізингу та вимогу про повернення об`єкту фінансового лізингу. В забезпечення виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу між ТОВ «Авентус Лізинг» та [PERSON] (далі - поручитель) укладено договір поруки від 27.10.2021. Відповідно до п.1.1. цього договору поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх грошових зобов`язань перед кредитором у повному обсязі, в тому числі і в частині компенсації можливих збитків та сплати можливих штрафних санкцій, комісій (винагород), додаткових платежів, що виникли або виникнуть в майбутньому із договору фінансового лізингу №ЧГ - 1572 від 27.10.2021 ( а.с. 7-24). Відповідно до ст.\~3\~ЦПК\~України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 ст.\~626\~ЦК\~України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~627\~ЦК\~України відповідно до статті 6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 628,629\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно із ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~799\~ЦК\~України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. З огляду на зазначене та враховуючи параграф 1 глави 58\~ЦК\~України вбачається, що у ч. 2 ст.\~806\~ЦК\~України закріплена норма, яка відсилає до загальних положень про договір найму (параграф 1 глави 58 ЦК), тому до договору лізингу можуть застосовуватися лише норми параграфу 1 глави 58 ЦК України, а не інші параграфи цієї глави. Таку правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі №910/2153/19, від 31 жовтня 2019 року у справі №910/2219/19, від 21 листопада 2019 у справі №910/2233/19, від 15 січня 2020 року у справі №910/2242/19. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються спеціальним Законом України «Про фінансовий лізинг», який визначає загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно із ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Частини 2, 3 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачають, що істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Лізингоодержувач зобов`язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або не проведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Умови ремонту і технічного обслуговування предмета лізингу можуть визначатися окремим договором. Лізингоодержувач може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. У частинах 1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків, у тому числі оплати ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу, та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства. Крім цього, згідно з ст.15 Закону України «Про фінансовий лізинг»(у редакції, що діяла на час укладення договору) договір фінансового лізингу укладається в письмовій формі. Договір фінансового лізингу не підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору. Матеріали справи не містять доказів того, що перед та на момент укладення договору фінансового лізингу [PERSON] заявляла вимогу щодо нотаріального посвідчення договору. Таким чином, спеціальними нормами Закону України\~«Про фінансовий лізинг», які мають пріоритет перед нормами ч. 2 ст.\~799\~ЦК\~України передбачено, що договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору, а відповідачка [PERSON] не довела, що заявляла вимогу щодо нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу до його укладення чи під час укладення. Виходячи з вищевикладеного, суд відхиляє доводи відзиву на позовну заяву про те, що договір фінансового лізингу між сторонами № ЧГ-1572 від 27.10.2021 року всупереч положень ст.799 ЦК України не було нотаріально посвідчено, а тому такий договір в силу положень\~ст.220 цього ж Кодексу\~є нікчемним, оскільки приписист.799 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договору найму транспортного засобу, які містяться у параграфі 5 глави 58 ЦК України, у даному випадку не застосовуються. Згідно положень ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. З січня 2022 року відповідачка [PERSON] не здійснювала оплати на виконання договору лізингу між сторонами, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за період з 27.01.2022 по 27.10.2023 в сумі 89\~952,58 грн. У зазначений період договір лізингу між сторонами не був припинений, у зв`язку з неотриманням відповідачкою [PERSON] у встановлений договором спосіб повідомлення про розірвання договору. Обов`язок сплати лізингових платежів до моменту припинення дії договору існує за лізингоодержувачем в силу загальних норм цивільного законодавства, яке визначає, що договір є обов`язковим до виконання (ст.629 ЦК України) та на підставі умов самого договору. Таким чином, позивачем виконані умови договору та передано предмет лізингу [PERSON] , а останньою не виконано належним чином зобов`язання щодо сплати платежів передбачених умовами договору фінансового лізингу №ЧГ- 1572 від 27.10.2021 року, що призвело до утворення простроченої заборгованості за період з 27.01.2022 по 27.10.2023 в сумі 89\~952,58 грн. Також враховуючи, що з метою забезпечення виконання основного зобов`язання Клієнта за Договором фінансового лізингу № ЧГ- 1572 від 27.10.2021 було укладено договір поруки від 27.10.2021, за яким поручителем виступив [PERSON] , є підстави для розгляду в даній цивільній справі вимог позивача як до основного боржника відповідача [PERSON] , так і до поручителя відповідача [PERSON] як до солідарних боржників. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідачів в солідарному порядку суми заборгованості за договором фінансового лізингу та договором поруки, оскільки не виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 грн у рівних частках з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved