Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

У квітні 2024 року адвокат Амельчишин О.В., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом до Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль (далі АТ Криворізька теплоцентраль), в якому просив визнати недійсним договір приєднання від 01 листопада 2021 року між АТ Криворізька теплоцентраль та [PERSON] про надання послуги з постачання теплової енергії у приміщенні за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 30 травня 2013 року позивач є власником нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке вбудоване у перший поверх та підвальну частину чотирьохповерхового житлового будинку. 28 лютого 2020 року за пропозицією АТ Криворізька теплоцентраль, між підприємством відповідача та позивачем укладено договір № 1910 про купівлю-продаж теплової енергії з терміном дії по 31 грудня 2020 року. Вказаний договір не був розірваний або змінений та відповідно до п.10.3 та вимог діючого законодавства України був пролонгований на 2021-2024 роки. Не зважаючи на наявність діючого договору з надання комунальної послуги з теплопостачання АТ Криворізька теплоцентраль в липні 2023 року звернулось до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області суду із позовом до відповідача із вимогою про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії на підставі начебто укладеного типового договору про теплопостачання від 01 листопада 2021 року. За твердженням АТ Криворізька теплоцентраль оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у [PERSON] не виникло заперечень щодо його укладення, між АТ Криворізька теплоцентраль та [PERSON] начебто виникли фактичні договорі відносини на підставі типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, оскільки протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку [ADDRESS] про обрання моделі договірних відносин. Позивач не визнала та не визнає умов договору приєднання від 01 листопада 2021 року, оскільки щомісячно сплачує за комунальну послугу на підставі раніше укладеного договору від 28 лютого 2020 року. Законодавство України не містить приписів щодо припинення дії раніше укладених договорів комунальних послуг в зв?язку з затвердженням форми типового договору і у даному випадку підлягали б застосуванню положення ст.652 ЦК України щодо зміни умов договору або АТ «Криворізька теплоцентраль» повинна були заявити про розірвання договору № 1910 від 28 лютого 2020 року в зв?язку з істотними змінами обставин, проте зазначених дій підприємством відповідача здійснено не було. Вказані дії АТ Криворізька теплоцентраль порушує права позивача, як споживача на отримання комунальної послуги з теплопостачання та на оплату їх вартості на підставі діючого між сторонами договору від 28 лютого 2020 року. Ухвалою суду від 02 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від представника відповідача АТ Криворізька\~теплоцентраль надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~ просили\~відмовити у\~задоволенні позову,\~вказуючи,\~що 28 лютого 2020 року між підприємством відповідача та позивачем було укладено договір № 1910 купівлі-продажу теплової енергії. Пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Законом України Про житлово-комунальні послуги передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку. При цьому, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання і такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. АТ Криворізька теплоцентраль, як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та оскільки протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору на адресу відповідача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку [ADDRESS] про обрання моделі договірних відносин з 01 листопада 2021 року з позивачем фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Крім того, п.4 Типового договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Твердження позивача про те, що вона не визнає умови нового договору не відповідають дійсності, оскільки з платіжних доручень, які додані до позовної заяви вбачається, що позивач у призначенні платежі посилається на договір № 1910/жб від 01 листопада 2021 року, що свідчить про те, що позивач погодилась та визнала, що між нею та відповідачем укладено новий договір. Також, як вбачається з матеріалів справи позовна заява про визнання недійсним договору з надання житлово-комунальних послуг є простою та не змістовною, надрукованою на 1 аркуші формату А4 з обох боків, а тому позов є шаблонним і представник позивача не витрачав на підготовку позовної заяви багато часу, окрім того представник позивача не буде брати участь у судовому засіданні через розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін, то і стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. є явно завищеними та не співмірним об`єму фактично виконаної роботи та часу який був витрачений на її виконання. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Від представника позивача адвоката Амельчишина О.В. на адресу суду надійшло відповідь на відзив у якій вказано, що на дату укладення договору між позивачем та АТ Криворізька теплоцентраль Закон України Про житлово-комунальні послуги діяв в редакції закону №2454-VIII від 07 червня 2018 року, який набрав чинності 09 червня 218 року, а отже і Розділ VI Прикінцеві та перехідні положення мав наступну редакцію в частині, яка стосується спору у цій справі. Отже, строки для укладення договорів сплили 09 червня 2019 року рахуючи з дати набрання чинності 09 червня 2018 року законом №2454-VIII від 07 червня 2018 року, якім були внесені відповідні зміни в Розділ VI Закону України Про житлово-комунальні послуги. Частина 4 та частина 5 статті 13 Закону України Про житловокомунальні послуги в редакції закону №2454-VIII від 07 червня 2018 року не містили приписів щодо укладення індивідуальних договорів лише в порядку укладення договору приєднання, такі зміни були внесені лише законом №1060-IX від 03 грудня 2020 року, який набрав чинності лише 30 квітня 2021 року. Договір між сторонами справи № 1910 від 28 лютого 2020 року був укладений до набрання чинності Закону № 1060-IX від 03 грудня 2020 року, яким були внесені зміни до Закону України Про житлово-комунальні послуги. Крім того, п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги, в редакції Закону №1060-IX від 03 грудня 2020 року, встановлено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. В свою чергу Постанова КМУ від 21 серпня 2019 року №830 Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії набрала чинності 04 вересня 2019 року, а отже 04 листопада 2019 року сплив строк для укладення договору визначений п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції закону №2454-VIII від 07 червня 2018 року. Постановою КМУ від 08 вересня 2021 року, яка набрала чинності 01 жовтня 2021 року були внесені зміни в Постанова КМУ від 21 серпня 2019 року №830 та типовий договір викладений в новій редакції. Однак вказані зміни не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами, оскільки між ними згідно чинного на той час законодавства вже був укладений договір № 1910 від 28 лютого 2020 року. Оскільки виконавцем комунальних послуг в строки, визначені законодавством, не був укладений відповідний договір з [PERSON] , то після спливу річного терміну згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції закону №2454-VIII від 07 червня 2018 року, або визначеного 2-місячного терміну згідно абзацу 3-го п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції закону №1060-IX від 03 грудня 2020 року, до взаємовідносин між сторонами підлягають застосуванню норми Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції закону №2454-VIII від 07 червня 2018 року, та в редакції закону №1060-IX від 03 грудня 2020 року в поєднанні з нормами ЦК України, які регулюють договірні відносини щодо терміну дії договору, його припинення, розірвання, продовження, внесення змін до договору, тощо. Зокрема, за наявності діючого індивідуального договору № 1910 від 28 лютого 2020 року АТ Криворізька теплоцентраль повинна була до 03 квітня 2021 року, тобто до дата набрання чинності законом №1060-IX від 03 грудня 2020 року звернутись до [PERSON] з письмовою пропозицією про внесення змін до вказаного договору, або з вимогою про його розірвання чи припинення у відповідності до положень ст.ст.13-14 Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції закону №2454-VIII від 07 червня 2018 року або після 03 грудня 2020 року у відповідності до положень тих же статей вказаного Закону в редакції закону №1060-IX від 03 грудня 2020 року. Як вбачається з матеріалів справи та зазначено у позовній заяві АТ Криворізька теплоцентраль у справі №212/5508/23 та у відзиві останнього на позов в цій справі типовий договір приєднання був укладений начебто 01 листопада 2021 року, а отже АТ Криворізька теплоцентраль пропустила встановлений в абзаці 3-му п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції закону №1060-IX від 03 грудня 2020 року, 2-місячний строк на укладення таких договорів. Таким чином, внаслідок пропуску АТ Криворізька теплоцентраль встановленого законодавцем строку на укладення типових договорів, договір № 1910 від 28 лютого 2020 року між відповідачем та [PERSON] зберіг свою чинність і є дійсним. На підставі викладеного, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] є власником нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рисіною Світланою Вікторівною за № 1685 від 30 травня 2016 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.7-8). Вказані обставини також підтверджуються також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.9-10). 28 лютого 2020 року між АТ Криворізька теплоцентраль та фізичною особою [PERSON] укладено договір № 1910 купівлі-продажу теплової енергії (а.с.11-14). Відповідно до п.10.3 Договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однієї із сторін. Також, сторонами погоджено обсяги та порядок постачання теплової енергії та умови припинення постачання теплової енергії, що є Додатком № 1 та Додатком № 2 до договору № 1910 від 28 лютого 2020 року, відповідно (а.с.14 зворот, 15). На момент укладення вказаного договору між сторонами була чинною редакція Закону України Про житлово-комунальні послуги від 07.06.2018 року, яка набрала чинності 09.06.2018 року і відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень було передбачено, що не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з\~частиною першою\~статті 14\~цього Закону,\~а виконавці\~комунальних послуг\~-\~укласти із\~такими співвласниками\~договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин. Вподальшому 01 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі Закон № 1060). Законом № 1060 внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, до статті 13, якими передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Так,\~відповідно до\~ ч. 5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Постанова опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» 2021, N 190 від 01.10.2021. АТ Криворізька теплоцентраль, як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання Відповідно до\~пункту 3\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Закону України\~Про житлово-комунальні\~послуги в\~редакції Закону\~№ 1060\~від 03.12.2020\~року,\~передбачено,\~що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що протягом 30 днів з дня опублікування АТ «Криворізька теплоцентраль» 01.10.2021 року на офіційному сайті: https://tec.dp.ua Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] , де розташоване нежитлове приміщення [PERSON] , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Таким чином, відповідно до вимог ч.5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції від 03.12.2020 року, між АТ «Криворізька теплоцентраль» та [PERSON] з 01.11.2021 року укладено Типовий індивідуальний договору про надання послуги з постачання теплової енергії, а Договір купівлі-продажу теплової енергії від 28.02.2020 року, укладений до введення в дію Закону № 1060, втратив чинність відповідно до пункту 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції Закону № 1060 від 03.12.2020 року. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 21 серпня 2019 року № 830, з наступними змінами в редакції постанови від 08.09.2021р. № 1022 Пунктом 4 Типового договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Отже, суд також погоджується із твердженням відповідача про те, що [PERSON] вчинено дії, які свідчать про її бажання як споживача укласти відповідний договір, оскільки з доданих самим позивачем копій платіжних доручень вбачається, що з липня 2022 року по квітень 2023 року нею здійснювалась оплата на загальну суму 7200 грн за надані послуги теплопостачання за договором від 01.11.2021 року (а.с.16-17). Звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджував, що звернення АТ «Криворізька теплоцентраль» до суду із позовом про стягнення заборгованості на підставі типового договору порушує права позивача, як споживача на отримання комунальної послуги з теплопостачання та на оплату їх вартості на підставі діючого між сторонами договору від 28 лютого 2020 року. При цьому, суд зазначає, що в розумінні ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже звернення до суду із позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» є правом відповідної особи на захист своїх прав у судовому порядку, при цьому обґрунтованість та правомірність заявлених вимог, в тому числі оцінка наданих АТ «Криворізька теплоцентраль» доказів є прерогативою суду, що розглядає відповідну справу. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких порушень прав позивача як споживача послуг з боку відповідача, враховуючи також те, що позивачем не наведено жодних передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку недійсним договору приєднання від 01.11.2021 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, а тому враховуючи, що позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору, вказані витрати слід\~віднести на рахунок держави. Враховуючи результат розгляду справи, інші витрати, пов`язані з розглядом справи, слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed