Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що з 22 січня 2019 року він з відповідачкою перебував у шлюбі, який 10 квітня 2020 року був розірваний. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка не цікавиться життям сина, не відвідує і не відвідувала його за місцем проживання чи в дитячому закладі. Інтереси дитини представляє лише батько. З огляду на зазначене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві. Додатково пояснив, що після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишилася проживати з ним. За чотири роки, що дитина знаходиться на його утриманні, колишня дружина взагалі не брала участі у вихованні дитини. Борг по аліментах на даний час становить сорок п`ять тисяч гривень. В дитячий садок дитину водить він, а також бабуся, яка проживає з ними. Відповідачка не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Востаннє колишня дружина проводила час із дитиною в 2021 році. Перешкод відповідачці для спілкування з дитиною він ніколи не чинив. Питання про місце проживання дитини разом з ним вирішувалося ще в 2020 році комісією з питань захисту прав дитини при РДА. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідачки також не надходило. Представник третьої особи - Відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області Войтенко Л. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що сім`ю [PERSON] знають з 2020 році, оскільки в той період було винесено розпорядження РДА про місце проживання дитини - [PERSON] саме з батьком. Дитячий садочок « Сонечко » повідомило, що дитиною займається лише батько. Окрім цього, [PERSON] має велику заборгованість зі сплати аліментів на дитину. Також було проведено огляд місця проживання дитини, за результатами якого було встановлено, що дитині створено всі належні умови. При цьому, умови проживання за адресою відповідачки являються незадовільними. Перешкод у спілкуванні з дитиною позивач не чинить. Комісія з питань захисту прав дитини зробила висновок, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Судом в порядку ст. ст. 63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , який являється сусідом [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що дитиною постійно займається тільки позивач. Матір бачив лише два рази, коли дитина була ще маленькою. Свідок [PERSON] , яка являється сусідкою [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] бачила дуже давно, а саме коли дитині [PERSON] був один рік. Дитиною постійно займається позивач. Останні чотири роки відповідачку взагалі не бачила в місті. Додатково вказала, що після народження [PERSON] , вона бачила відповідачку кілька разів, як вона гуляла з дитиною, при цьому вона палила цигарки та сиділа в телефоні. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.04.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, (а.с.8). Відповідно до розпорядження голови Пирятинської РДА №234 від 16 вересня 2020 року визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до довідки квартального комітету №27 від 17.01.2024 з березня 2020 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки, виданої директором Пирятинського ЗДО «Сонечко» № 01-19/15 від 12.02.2024, [PERSON] дійсно є вихованцем середньої групи вказаного закладу з 23 червня 2021 року. Дитина завжди охайна, доглянута, неконфліктна. Проживає хлопчик разом з татом. Вихованням дитини займається тато, який щодня приводить дитину до закладу та контактує з вихователями (а.с. 25). Відповідно до Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-КМКХ-2800, законним представником [PERSON] являється його батько [PERSON] (а.с. 26). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] станом на 31 січня 2024 року в сумі 44515,75 грн (а.с. 27). Відповідно до висновку відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , убачається, що працівники відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради обстежили умови проживання малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (акт обстеження від 26.02.2024 року). [PERSON] створив всі умови для виховання та розвитку дитини, хлопчик забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчування. 06.03.2024 працівниками відділу (служби) у справах дітей обстежено умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Квартира, в якій проживає сім`я, належить сестрі [PERSON] . В кімнатах брудно, речі розкидані, наявний неприємний запах. З [PERSON] проведена бесіда щодо її участі у вихованні сина. Жінка повідомила, що з дитиною не спілкується більше року, матеріально не допомагає. Позовні вимоги [PERSON] не визнає. Питання виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] стосовно малолітньої дитини розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради. Розглянувши наявні документи, вислухавши виступаючих, члени комісії прийшли до висновку, що є всі підстави позбавити батьківських прав вищезазначену громадянку відносно її сина [PERSON] (а.с. 54). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно приписів ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципу статті 6 Декларації, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідачка вказані вимоги закону не виконує, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] досить тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] , сином взагалі не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не приймає участі у житті сина, що свідчить про її свідому винну поведінку та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків порушує права та інтереси малолітнього [PERSON] , тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав та задоволення позову.

Outcome: approved