Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

04.03.2024 [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт прийняття спадщини, а саме просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , шляхом фактичного вступу в управляння та володіння спадковим майном. Заява мотивована тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Заявник, як єдиний спадкоємець, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М.В. заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням жодного документа, в тому числі будинкової книги, який би підтверджував прийняття заявником спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на підставі частини 1 статті 549 ЦК Української РСР, тобто заявник не може вважатися спадкоємицею яка прийняла спадщину. У зв`язку з чим звертається до суду. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, дала пояснення відповідно до обставин, викладених в заяві, в подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву, просив задовольнити, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Іщик Микола Васильович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заявник проживала разом з чоловіком [PERSON] , фактично прийняла спадщину, а саме побутові речі, проживала на момент смерті з ним в квартирі [ADDRESS] , підтвердила обставини, викладені в заяві, в подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заявник проживала разом з чоловіком [PERSON] та фактично прийняла спадщину, підтвердила обставини, викладені в заяві, в подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що знають заявника та її чоловіка давно, підтвердили, що заявник проживала разом з чоловіком [PERSON] до моменту його смерті в квартирі [ADDRESS] , прийняла спадщину, потім переїхала до сина. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявником є [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебувала у зареєстровано шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 23 грудня 1962 року міським ЗАГС м.Павлоград, актовий запис № 526. [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2024. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.05.1994 квартира за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , розмір частки 1/5 в кожного. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2024 зареєстровано в реєстрі за № 127, [PERSON] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до постанови Приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 22.02.2024 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки не надано жодного документа, в тому числі будинкової книги, який би підтверджував прийняття спадщини, а отже вона не може вважатися спадкоємицею, яка прийняла спадщину. Відповідно до довідки виданої квартальним комітетом № 22 [PERSON] від 08.11.2013 на момент смерті [PERSON] 19.03.1998 він проживав та був зареєстрований (з 06.06.1995 по 20.04.1998) за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] та вели спільне господарство. Відповідно до акту виданого квартальним комітетом № 22 [PERSON] від 01.03.2024 [PERSON] мешкала разом із своїм чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS] до його смерті [INFO] . Відповідно до акту виданого ОСББ «Червона калина 14» [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , а саме після 19.03.1998 постійно мешкала та мешкає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 11/2024 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини 19.02.2024. Інших спадкоємців, відповідно до копії спадкової справи не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , тобто до даних правовідносин підлягає застосуванню ЦК Української РСР від 18.07.1963. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР від 18.07.1963, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 1 статті 529 ЦК Української РСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме 1/5 частки квартири [ADDRESS] та іншими речами побутового призначення, які належали спадкодавцю. Встановлення вищевказаного факту необхідно заявнику для належного оформлення спадкових прав.

Outcome: approved