Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Комарницький Е.Г., звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с-щі Азов Пологівського району Запорізької області. Подану заяву мотивує тим, що вона є дочкою померлої [INFO] [PERSON] . Остання померла в с-щі Азов Пологівського району Запорізької області, яке на даний час перебуває під окупацією росії. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть їй було відмовлено у зв`язку із тим, що нею не надано оригінал лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми. Встановлення факту смерті мами їй необхідне для подальшої реєстрації цього факту в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] адвокат Комарницький Е.Г. подану заяву підтримав, просив її задовольнити. Уточнив, що с-ще Азов належить до Пологівського району Запорізької області. Представник заінтересованої особи Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час розгляду заяви був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення повідомлення до електронного кабінету. Беручи до уваги те, що ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлений невідкладний розгляд даної справи, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності представника заінтересованої особи. ІІ. Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю учасників справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: заявниця [PERSON] , народилась [INFO] . Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.08.1965 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно із копією паспорта серії [NUMBER] виданого 30.01.1997 громадянка України [PERSON] , народилась [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] на підтвердження чого видано свідоцтво про смерть нелегітимним органом російської федерації. Звернувшись до органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті матері [PERSON] заявниці [PERSON] було відмовлено у зв`язку із ненаданням нею лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми, що підтверджується відповіддю начальниці відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Також судом встановлено, що відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено у Запорізькій області Пологівський район (з адміністративним центром у місті Пологи) у складі територій, зокрема, Розівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Згідно із розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Запорізької області. Територіальними громадами, території яких входять до складу території Розівської територіальної громади з адміністративним центром смт. Розівка зазначено Азовську територіальну громаду. Таким чином судом встановлено, що заявниця [PERSON] хоче провести державну реєстрацію смерті матері [PERSON] у відповідності до чинного на території України законодавства, однак позбавлена такої можливості, оскільки наявні в неї документи про смерть останньої, видані нелегітимними органами російськї федерації. Встановлення даного факту дасть змогу заявниці зареєструвати факт смерті матері в органі державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до чинного законодавства України та не тягне на даний час за собою спору про право. ІV. Оцінка суду: суд, заслухавши пояснення представника заявниці , дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Для заявниці [PERSON] встановлення факту смерті матері [PERSON] породжує юридичні наслідки, оскільки необхідний для проведення реєстрації смерті в державному органі України. Однак, у зв`язку з відсутністю документів про смерть останньої виданих відповідно до законодавства України, заявниця позбавлена можливості зареєструвати факт смерті в органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вказала заявниця, отримати свідоцтво про смерть матері, вона не має можливості, оскільки остання померла в с-щі Азов Пологівського району Запорізької області, яке є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Розівська селищна територіальна громада Пологівського району Запорізької області, є тимчасово окупованою територією України, оскільки така наявна у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. В ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, який має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с-щі Азов Пологівського району Запорізької області знайшов своє підтвердження. Встановлення даного факту на даний час не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення, яке необхідне заявниці для проведення реєстрації смерті в державному органі України. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, окрім як в судовому порядку, встановити факти смерті матері [PERSON] в с-щі Азов Пологівського району Запорізької області, яке є тимчасово окупованою територією України, на основі з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 317, 318, 430 ЦПК України, ст. 4, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved