Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Розумна О.О. звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до КП «Харківській теплові мережі», в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 65399,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] є співвласницею квартири [ADDRESS] , яка була затоплена. у акті обстеження №21 від 01.04.2019 уповноваженими особами КП «Жилкомсервіс» було встановлено, що 25.03.2019 залиття квартири [ADDRESS] , сталось саме в результаті витікання теплоносія центрального опалення. Серед переліку пошкоджень у квартирі [ADDRESS] визначено, що наслідки затоплення мають три кімнати та коридор, а саме: коридор- стіни наслідки залиття площею S=6,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=2,0 кв.м.; кімната 1 стіни наслідки залиття площею S=15,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=15,0 кв.м., підлога наслідки залиття площею S=15,0 кв.м.; кімната 2: стіни наслідки залиття площею S=20,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=20,0 кв.м., підлога наслідки залиття площею S=20,0 кв.м.; кімната 3 - стіни наслідки залиття площею S=10,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=10,0 кв.м. Відтак, загальна площа пошкоджень становить 133 кв.м, що унеможливлює нормальне та безпечне, внаслідок аварійності, сирості та загрози розмноження грибків та інших шкідливих бактерій проживання власників у квартири [ADDRESS] . Висновком експертизи у ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, а саме експертним будівельно-технічним дослідженням № 9854 від 19.06.2019, також підтверджено, що затоплення сталося в результаті витікання теплоносія центрального опалення, водночас розрахунок площі наслідків ушкоджених поверхонь у різних кімнатах, дещо більший, ніж зазначено в Акті № 21, та чітко виражений у вигляді таблиць із фотозображенням пошкоджень на 17 -22 сторінках вказаного висновку експертизи. Відповідно до розрахунку вартості будівельних робіт по відновленню Квартири [ADDRESS] , складеного під час проведення експертизи у ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, який являє собою Додаток «Кошторисна документація» до експертного будівельно-технічного дослідження № 9854 від 19.06.2019, вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів квартири за адресою: [ADDRESS] , складає 65399, 00 грн. з ПДВ станом на дату складання експертного висновку - 19.06.2019. Враховуючи вищевикладене позивач як співвласник квартири [ADDRESS] зазнала з вини КП «ХТМ» матеріальні збитки у розмірі 65399,00 грн. внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, що призвело до затоплення аж чотирьох кімнат житлової площі, а тому вартість зазначених пошкоджень підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Крім того, позивач зазначила, що протиправна поведінка КП «ХТМ», яка стала наслідком завдання їй збитків вельми негативно позначилась на її моральному стані, викликаючи такі, негативні емоції, як обурення та розпач. Подібний стрес призводить до різкого погіршення самопочуття, особливо під час воєнного стану, бо наразі вона розраховувала повернутись у квартиру [ADDRESS] потерпає від обстрілів з боку країни агресора значно більше, ніж місто Харків, але внаслідок протиправної поведінка відповідача вона змушена залишитись проживати у с. Мурафа, Богодухівського району Харківської області. Таким чином, наявність моральної шкоди є беззаперечним фактом, бо душевні страждання, дуже великий емоційний стрес пов`язані саме з фактом не можливості, через незаконні дії відповідача, користуватись власним майном, дбаючи таким чином про власну безпеку, а також розумінням, що їй необхідно різко відшукати велику кількість грошей на ремонт, які внаслідок складної економічної ситуації в країні в неї наразі немає. Тому, позивач вважає суму у розмірі 20000,00 грн. прийнятною для відшкодування завданої їй моральної шкоди. Також [PERSON] просить суд вважати березень 2023 року датою початку перебігу позовної давності, коли вона довідалася про порушення свого права, а отже вважати позивачку такою, що не пропустила строк позовної давності. В обґрунтування даного клопотання зазначила, що вона з початку 2019 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З вказаного часу у зв?язку зі зміною місця проживання, існуючі карантинні обмеження, стан здоров?я, а в подальшому через військові дії на території Харківської області та м. Харкова [PERSON] не з?являлась в квартирі за адресою: [ADDRESS] , про порушення свого цивільного права, як власника, їй стало відомо лише у березні 2023 року. Так, позивачка 15.03.2023 розділі «новини» на сайті громадської організації «Слобідський Край» побачила інформацію про ранковий обстріл Шевченківського району м. Харкова, який відбувся поблизу Квартири, вирішила перевірити цілісність майна. Приїхавши до квартири, позивачка виявила пошкодження, що характерні для залиття. Для отримання будь-якої інформації [PERSON] звернулася до свого чоловіка, на що останній відповів, що залиття квартири сталося досить давно, спричинене було через дії працівників КП «ХТМ» - на технічному поверсі прорвало трубу центрального опалення. Крім того, [PERSON] повідомив позивачці, що ще у 2019 році ним було отримано Акт обстеження № 21 від 01.04.2019 та Висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 9854 від 19.06.2019. Вказаними документами підтверджено, що 25.03.2019 сталося залиття квартири [ADDRESS] , в результаті витікання теплоносія центрального опалення. Як з`ясувалося після розмови з чоловіком, ще у 2019 році він разом із сином самостійно замовили експертизу у ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса для встановлення збитків від залиття Квартири [ADDRESS] . [PERSON] вирішили не повідомляти про залиття та пошкодження квартири у зв?язку зі станом її здоров`я та занадто чутливим сприйняттям подібної інформації. Вказане підтверджується зокрема відсутністю згадки про неї, як замовника експертизи, а також відсутність її, як свідка, при обстеженні Квартири. Відтак, зважаючи на все вищезазначене, позивач дізналася про порушення її прав лише у березні 2023 року після приїзду до м. Харкова та обстеження квартири. 27 вересня 2023 року від представника КП «ХТМ» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимоги. В обґрунтування відзиву зазначив, що вішенням виконкому ХМР від 20.12.2006 № 1186 визначені виконавці послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а саме: з управління будинком, спорудою або групою будинків КП Жилкомсервіс. Цим же рішенням визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя (балансоутримувач), а КП «Харківські теплові мережі» - як виконавця послуг з їх утримання, в обсязі укладеного з КП Жилкомсервіс договору. В лютому 2012 між КП Жилкомсервіс та КП ХТМ був укладений договір № 15/1 від 13.02.2012 (нова редакція договору № 15/1 від 29.12.2006), де передбачено здійснення КП ХТМ технічного та аварійно-диспетчерського обслуговування внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова, плату за яке з мешканців будинків стягує КП Жилкомсервіс. КП Жилкомсервіс в свою чергу здійснює оплату КП ХТМ за виконані роботи згідно укладеного господарського договору. Тобто КП ХТМ виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та виконує роботи з локалізації аварій в цих системах. 05 липня 2018г. Шевченківською філією КП «ХТМ» виконано роботи по технічному обслуговуванню, а також проведена промивка та гідровипробовування внутрішньо-будинкової централізованої система опалення. Залиття квартири [ADDRESS] , що належить позивачу на праві власності, відбулося внаслідок крадіжки невідомими особами елементів запірної арматури на системі централізованого опалення на технічному поверсі житлового будинку [ADDRESS] . Тобто причиною залиття стало неналежне виконання своїх обов`язків балансоутримувача (управителя) житлового будинку КП Жилкомсервіс, а саме неналежне утримання допоміжних приміщень (не обладнання горища житлового будинку належними запірними пристроями). Згідно з пунктами 5, 6 частини 2 статті 24 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 № 1875-IV, який діяв на час прийняття рішення від 20.12.2006 № 1186, балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. 28 листопада 2006р., у газеті Слобода, КП Жилкомсервіс було опубліковано публічний Договір про надання житлово-комунальних послуг (далі Договір) з мешканцями багатоквартирних житлових будинків, які були прийняті ним на баланс, у тому числі з мешканцями житлового будинку по [ADDRESS] . З огляду на те, що публічним договором про надання житлово-комунальних послуг, укладеним між КП «Жилкомсервіс» та споживачами (власниками житлових і нежитлових приміщень, які знаходяться на балансі територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради), зобов`язано саме КП «Жилкомсервіс» утримувати внутрішньобудинкові мережі у технічному належному стані, вживати своєчасних заходів для ліквідації аварійних ситуацій тощо. 16 жовтня 2023 року представником [PERSON] адвокатом Розумною О.О. подано відповідь на відзив, згідно якої КП «ХТМ» підтверджує та не заперечує той факт, що квартира [ADDRESS] 25.03.2019 була затоплена і залиття сталося внаслідок витікання з технічного поверху теплоносія центрального опалення; КП «ХТМ» визнає, що саме на відповідача покладено обов`язок з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання; КП «XTM» не оскаржує розмір спричинених позивачу збитків. Твердження відповідача про те, що залиття належної позивачу квартири сталося внаслідок крадіжки невідомими особами елементів запірної арматури на системі централізованого опалення на технічному поверсі будинку [ADDRESS] не відповідають дійсності. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вказаної обставини, а такі дії, на думку позивача, є нічим іншим, як спробою уникнути відповідальності за завдану шкоду. Відзив на позовну заяву не лише не спростовує вимоги Позовної заяви, а навіть підтверджує її обґрунтованість. 29 лютого 2024 року представником КП «ХТМ» подано додаткові пояснення, у яких представник зазначив, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2023, яке надане позивачем до позовної заяви квартира [ADDRESS] , належить позивачу та третім особам на праві спільної сумісної власності. На підставі ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України, з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні дані щодо домовленості між співвласниками квартири [ADDRESS] , про інший розподіл частки кожного у праві спільної сумісної власності на квартиру, тому вимоги позивача, щодо стягнення з КП «ХТМ» загальної майнової та немайнової шкоди без урахування її частки у праві спільної сумісної власності на квартиру є неправомірними. Крім того, зазначив, що висновок експертів ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження №9854 від 19.06.2019, за результатами якого було встановлено матеріальну шкоду, не є недопустимим доказом, оскільки у висновку експертів ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №9854 від 19.06.2019 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 08 листопада 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року здійснено повернення до стадії підготовчого провадження. Клопотання\~представника позивача про залучення третіх осіб задоволено. Залучено до участі у розгляді даної цивільної справи, в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 07 березня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, представником позивача надіслано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з?явились, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовільнити. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, доводи сторін вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно№343799755 від 23.08.2023. Згідно відомостей про об?єкт нерухомого майна, квартира [ADDRESS] є трикімнатною квартирою, загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м. Відповідно до змісту акту обстеження №21 від 01 квітня 2019 року, затверджений Начальником дільниці №7 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , вбачається, що комісія у складі інженера дільниці №7 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , майстра дільниці №7 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] [PERSON] провели обстеження: квартири [ADDRESS] , 1972 року будівництва з питання залиття квартири. Та встановили: 25.03.2019 трапилось затоплення квартири [ADDRESS] з технічного поверху під`їзду №2 в результаті витікання теплоносія центрального опалення. При обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено: коридор: стіни декоративна штукатурка. Є сліди затоплення на стінах S=6,0 кв.м.; стеля пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=2,0 кв.м. Кімната 1: стіни декоративна штукатурка. Є сліди затоплення на стінах S=15,0 кв.м.; стеля - пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=15,0 кв.м.; Підлогове покриття паркет. Є сліди затоплення на підлозі S=15,0 кв.м. Кімната 2: стіни обклеєні шпалерами. Є сліди затоплення на стінах S=20,0 кв.м.; стеля - пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=20,0 кв.м.; Підлогове покриття паркет. Є сліди затоплення на підлозі S=20,0 кв.м. Кімната 3: стіни обклеєні шпалерами. Є сліди затоплення на стінах S=10,0 кв.м.; стеля обклеєна шпалерами. Є сліди затоплення на стелі S=10,0 кв.м. Висновки комісії: 25.03.2019 сталось затоплення квартири [ADDRESS] з технічного поверху під?зду №2 в результаті витікання теплоносія центрального опалення. Інших даних (акту) щодо встановлення причини залиття квартири позивача та визначення пошкоджень квартири, внаслідок її залиття, суду не надано. 19 червня 2019 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса складено висновок експертного будівельно-технічного дослідження №9854, який складено на замовлення [PERSON] , згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів (оздоблення) квартири [ADDRESS] , що зазнали ушкоджень з причини прориву трубопровода опалення на технічному поверсі, в поточних цінах на час складання цього висновку становить 65399,00 грн. з ПДВ. Вартість електромонтажних (та супутніх ремонтно-будівельних) робіт по відновленню електропроводки в даному висновку не визначалась. Суд, оцінюючи вказані докази, бере до уваги, що статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, є обставини щодо факту залиття квартири, особи-завдавача шкоди, причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у виді шкоди, вини завдавача шкоди у завданні збитків, розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 (далі - «Правила»), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття її квартири з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Разом з цим, наданий позивачем Акт №21 від 01 квітня 2019 року не містить висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття; в актах відсутні відомості про обстеження технічного поверху під?їзду №2, хоча саме витікання теплоносія централізованого опалення, який знаходиться на технічному поверсі, комісія визнала причиною залиття. Не вказано в акті і про присутність під час його складання заінтересованих осіб з боку винної сторони, а також відсутні відомості про відмову представника відповідача від підпису складеного акту. Зі змісту Акту №21 від 01 квітня 2019 року слідує, що причиною залиття квартири позивача та третіх осіб вищезазначеного житлового будинку є витікання теплоносія централізованого опалення, який знаходиться на технічному поверсі під?їзду № [NUMBER] , втім в акті не зазначено данні винної особи, яка повинна забезпечувати утримання теплоносія централізованого опалення на технічному поверсі, не вказано про участь його представника в обстеженні квартири позивача та третіх осіб, відсутній і підпис представника цієї особи під актом комісійного обстеження. Докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про дату комісійного обстеження, але його представник відмовився прийняти в ньому участі чи відмовився підписати складений комісією акт в матеріалах справи відсутні. Отже матеріалами справи підтверджено, що комісійне обстеження та складання відповідного акту проведено без участі представника відповідача та без його належного інформування про проведення комісійного обстеження. У зв`язку з цим суд вважає акт №21 від 01 квітня 2019 року не належним доказом наявності вини відповідача у залитті квартири позивача та третіх осіб, оскільки комісія провела огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивача та третіх осіб та не оглянула технічний поверх під`їзду № [NUMBER] , зробивши при цьому висновки, що причиною залиття квартири позивача та треті осіб було витікання теплоносія централізованого опалення, яке знаходиться на технічному поверсі під?їзду №2. Крім того в цьому акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття. Дослідивши вказані документи, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2018 року у справі № 2-1974/11, суд приходить до висновку, що акт №21 від 01 квітня 2019 року не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу та третім особам квартири матеріали справи не містять. Стосовно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №9854 від 16.06.2019, поданого позивачем для підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої залиттям її квартири, то при визначенні величини збитку, нанесеного нерухомому майну, що належить позивачу та третім особам, експертом був використаний акт комісійного обстеження, складений працівниками дільниці №7 КП «Жилкомсервіс» 01 квітня 2019 року, що не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди, оскільки складений з порушенням Правил. Доказів того, що пошкодження майна, відображені у звіті від 16.06.2019 виникли по вині відповідача суду не надано. За таких обставин, наданий позивачем висновок не може достовірно підтверджувати розміру матеріальної шкоди, завданої позивачам. Інших доказів, які б підтверджували вартість ремонтно-відновлювальних робіт, розмір фактично понесених позивачами витрат на усунення пошкоджень майна, суду не надано. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій відповідача щодо залиття квартири позивача та третіх осіб, як не доведено як факту спричинення позивачу матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири по вині відповідача, а також розміру цієї шкоди. За таких підстав, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку з недоведеністю вимог. Що стосується позовних вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно пункту 3 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. В пункті № 10 зазначеної постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елекронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Однак, позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме, причинний зв`язок між діями відповідача та спричиненою шкодою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких підстав, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з недоведеністю вимог.

Outcome: dismissed