Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

11 січня 2022 року Фермерське Господарство «Матриця», в особі голови Салія Володимира Івановича звернулося до суду з позовом до [PERSON] , 3-тя особа: [PERSON] в якому просить визнати договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) недійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.05.2007 року між ФГ «Матриця» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,0824 га, що знаходиться в територіальних межах Берецької сільської ради Лозівського (колишнього Первомайського) району Харківської області, кадастровий номер 6324581000:03:000:0014, яка належить останньому на праві власності. 10.05.2007 року договір оренди вказаної земельної ділянки був зареєстрований 29.12.2007 року на строк 15 років. Після того, як земельна ділянка, що є предметом Договору оренди, восени 2021 року була оброблена та позивачу на початку жовтня стало відомо про укладення відповідачем 06.08.2021 року договору емфітевзису зі [PERSON] строком на 10 років. Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Об`єктом оренди за договором оренди земельної ділянки від 10.05.2007 року укладеним між ФГ «Матриця» і [PERSON] та договір емфітевзису від 06.08.2021 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] є одна і та сама земельна ділянка. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 26 липня 2022 року. Третьою стороною [PERSON] 19.07.2022 року та 22.08.2022 року надані письмові пояснення, в яких він заперечував проти позову просив в позові відмовити, посилаючись на те, що укладаючи Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 06.08.2021 року він зі своєї сторони діяв добросовісно, при укладенні даного договору ним були виеонані істотні умови визначені законодавством для такого роду договору, вважає що позивач не довів, як наявність підстав для оспорювання правочину, так і того, що його суб`єктивне право чи інтерес порушене. Відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив та пояснення позивача, в якій зазначив, що позивачем не підтверджено та не встановлено порушень вимог чинного законодавства при укладенні договору встановлення емфітевзису, не доведено того, що права позивач порушені цим договором, тому вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню та сам факт наявності реєстрації Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 06.08.2021 року не порушує право оренди позивача. Вважає, що оспорюваний позивачем договір емфітевзису не породжує, не змінює та не припиняє права та обов`язки позивача, суб`єктивне цивільне право та інтерес особи позивача за цим позовом, не порушується, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Доказів на порушення прав позивача щодо оренди землі зі сторони відповідача позивачем не надано. Крім того, спірний договір емфітевзису наразі розірвано. 13 березня 2023 року позовну заяву Фермерського Господарства «Матриця», в особі голови Салія Володимира Івановича, до [PERSON] , 3-тя особа: [PERSON] , про визнання договору емфітевзису недійсним було залишено без розгляду за заявою позивача, а 13 червня 2023 року постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2023 року було скасовано, а справу направлено до суду для продовження розгляду. Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 12 лютого 2024 року. Проведення судових засідань по суті неодноразово відкладалося з об`єктивних причин та з урахуванням введення в Україні воєнного стану, востаннє на 14 червня 2024 року. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та письмових запереченнях. Третя особа у минулих судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, що були у засіданнях, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0824 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6324581000:03:000:0014, що знаходиться в територіальних межах Берецької сільської ради Первомайського (Лозівського району) Харківської області (а.с.17). 10.05.2007 року між ФГ «Матриця» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,0824 га, що знаходиться в територіальних межах Берецької сільської ради Первомайського (Лозівського району) Харківської області, кадастровий номер 6324581000:03:000:0014, яка належить останньому на праві власності, строк дії договору 10.05.2007 року договір оренди вказаної земельної ділянки був зареєстрований 29.12.2007 року на строк 15 років (а.с.15-16).. Після того, як земельна ділянка, що є предметом Договору оренди, восени 2021 року була оброблена, позивачу на початку жовтня стало відомо про укладення відповідачем 06.08.2021 року договору емфітевзису зі [PERSON] строком на 10 років. Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Об`єктом оренди за договором оренди земельної ділянки від 10.05.2007 року, укладеним між ФГ «Матриця» та [PERSON] та договіру емфітевзису від 06.08.2021 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , є одна і та сама земельна ділянка. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки при\~діючому договорі\~оренди неможна\~укладати договір\~емфітевзису без\~визначення дати,\~з якого\~він діє,\~а він\~не зазначений,\~ то\~є всі\~підстави задовольнити\~позовні вимоги\~відповідно до\~ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~215\~ЦК України\~та визнати\~оспорюваний договір\~емфітевзису недійсним,\~скасувавши його державну реєстрацію. Немає значення, що на день розгляду справи договір емфітевзису вже не існує, проте, він є недійсним з дня його укладення та може тягнути за собою певні наслідки, оскільки певний визначений час він існував. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позовні вимоги задоволені, судові витрати пов`язанні з розглядом справи покладаються на відповідача.

Outcome: approved