Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

18.03.2024 позивач через адвоката Допа В.І. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідачок, в якому просить зменшити розмір аліментів, встановлених: - рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01.10.2021 у справі № 738/1054/21, визначивши [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою 18-річного віку; - судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2021 у справі № 750/95/24, визначивши [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином 18-річного віку. Позов мотивовано, зокрема, тим, що з моменту прийняття судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] змінилося його матеріальне становище та стан здоров`я. [INFO] у позивача народилася ще одна дитина [PERSON] , на утримання якого він також сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2024. Таким чином, позивач сплачує на утримання двох дітей більше, ніж встановлений законодавством розмір у виді 1/3 частини всіх доходів. Також позивач зазначає, що внаслідок поранення він втратив працездатність на 20 %, утримує матір [PERSON] , яка є пенсіонером, отримує невелику пенсію та має ряд хронічних захворювань. На думку позивача, вказані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів. Ухвалою судді від 22.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.05.2024. 02.04.2024 представницею [PERSON] адвокатом Сльозкою А.Ф. засобами поштового зв`язку подано відзив, в якому вона позов не визнає та просить відмовити у задоволенні, мотивуючи це відсутністю доказів на підтвердження погіршення матеріального стану позивача та перебування на його утриманні матері. Також стверджує, що позивач проживає з [PERSON] , а судовий наказ про стягнення аліментів на її користь отриманий аби створити штучні підстави для зменшення аліментів, стягнутих на користь [PERSON] . Ухвалою суду від 13.05.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 06.06.2024. У судове засідання учасники справи не з`явилися, представниці сторін у письмових заявах просили справу розглядати без їхньої участі, представниця позивача просила позов задовольнити, представниця відповідачки [PERSON] відмовити в його задоволенні; позивач та відповідачка [PERSON] про причини неявки не повідомили; відповідачка [PERSON] у письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності, позов не визнала. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2011, який рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 23.06.2021 у справі № 738/650/21 було розірвано (а.с. 8-10). Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01.10.2021 у справі № 738/1054/21 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-13). 24.09.2022 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.\~17),\~від якого\~вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2024 у справі № 750/95/24 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.01.2024 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Вищевказані рішення суду про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачок перебувають на примусовому виконанні в Менському ВДВС у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Таким чином, на теперішній час з позивача [PERSON] утримуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку. Із лютого 2016 року позивач проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Під час виконання обов`язків військової служби [PERSON] отримав контузію та поранення, у зв`язку з чим неодноразово перебував на стаціонарних лікуваннях. Як убачається\~з довідки\~МСЕК про\~результати визначення\~у застрахованої\~особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №073167 від 05.04.2023, у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, [PERSON] втратив працездатність на 20 % (а.с. 33). За змістом довідки військово-лікарської комісії військово-медичного, клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 17 проведено медичний огляд [PERSON] , встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після операції (23.03.2022) повторної хірургічної обробки рани задньої поверхні середньої третини правої гомілки, пластики дефекту за методикою Хеш-те з приводу мінно-вибухового поранення від (11.03.2022), множинних осколкових сліпих та дотичних поранень грудної клітки, лівої поперекової ділянки, лівого стегна, лівої та правої гомілки з вогнепальним багатоуламковим переломом обох кісток правої гомілки. Осколкове сліпе поранення нижньої третини правої гомілки з частковим ушкодженням ахілового сухожилку; поранення пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 25). Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої військовою частиною [NUMBER] 10.05.2022 № 361, 11.03.2022 близько 15:30 [PERSON] отримав контузію та поранення; перебував на стаціонарному лікуванні з 11.03.2022 по 19.03.2022 в Чернігівському військовому шпиталі; відповідно до виписного епікризу № 1087 від 19.03.2022 діагноз: мінно-вибухова травма; осколкове сліпе непроникаюче поранення грудної клітки, дотичне поранення грудної клітки, лівої поперекової ділянки. Множиннідотичні поранення лівого стегна, лівої гомілки; осколкове сліпе поранення нижньої третини правої гомілки з частковим ушкодженням п`яткового сухожилку; отримав контузію та поранення в результаті бойового зіткнення зі Збройними Силами Російської Федерації в районі кладовища "Яцево" м. Чернігів під час виконання бойового завдання в складі механізованого батальйону ЮТБр; травма отримана під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с. 26). Як убачається з довідок військової частини [NUMBER] від 13.05.2022 № 421 та від 14.06.2022 № 598, проведено медичний огляд [PERSON] , діагноз: стан після операції (23.03.2022) повторної хірургічної обробки рани задньої поверхні с/3 правої гомілки, пластики дефекту за методикою Хеш-те з приводу мінно-вибухового поранення (11.03.2022), множинних осколкових та дотичних поранень грудної клітини, лівої поперекової ділянки, лівого стегна, лівої та правої гомілки з вогнепальним багатоуламковим переломом обох кісток правої гомілки, осколкові сліпі поранення н/третини правої гомілки з частковим ушкодженням ахілового сухожилку з незначним порушенням функції; поранення пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 27, 28). У медичних характеристиках від 21.06.2022 та 02.03.2023 вказано діагноз [PERSON] : стан після операції (23.03.2022) повторної хірургічної обробки рани задньої поверхні с/3 правої гомілки, пластики дефекту (11.03.2022) з приводу множинних осколкових та дотичних поранень грудної клітини, лівої поперекової ділянки, лівого стегна, лівої та правої гомілки; осколкові сліпі поранення н/третини правої гомілки з частковим ушкодженням ахілового сухожилку, з незначним порушенням функції (а.с. 28, 29-30). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] № 4 від 28.03.2022 основне захворювання: мінно-вибухове поранення (11.03.22); множинні осколкові сліпі та дотичні поранення грудної клітини, лівої поперекової ділянки, лівого стегна, лівої та правої гомілки; осколкове сліпе поранення нижньої третини правої гомілки з частковим ушкодженням ахілового сухожилку (а.с. 31). Позивач зазначив, що наразі не в змозі платити визначений вищевказаними судовими рішеннями загальний розмір аліментів у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, матеріального стану та перебуванням на утриманні матері [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз положень статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Погіршення стану здоров`я платника аліментів також є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання різних підстав для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справі встановлено, що після ухвалення Менським районним судом Чернігівської області 01.10.2021 рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку із народженням [INFO] в іншому шлюбі сина [PERSON] , що згідно із положеннями статті 192 СК України є підставою для зміни розміру стягуваних з позивача аліментів. Вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому такому положенні закону не виключають одночасне встановлення обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від змін матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібні правові висновки щодо застосування вказаної норми СК України викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №727/1599/22, від 10.10.2023 у справі № 6282/2454/22. Отже, у даній справі правильно встановлено наявність таких підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих на користь [PERSON] , як зміна сімейного та матеріального стану, а також погіршення здоров`я позивача. Із огляду на викладене, не є слушними доводи відзиву про те, що факт народження ще однієї дитини у платника аліментів не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану, оскільки народження ще однієї дитини спричинило зміну матеріального стану позивача, адже зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Сімейний стан платника аліментів змінився, що у відповідності до наведених вище положень Сімейного Кодексу є самостійною підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням. Також встановлено і погіршення стану здоров`я платника аліментів. Відповідно до частини сьомої статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Як встановлено\~судом, судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2024 у справі № 750/95/24 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.01.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Із огляду на стан здоров`я позивача, стягнення аліментів рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01.10.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , що не було враховано при видачі зазначеного судового наказу, суд знаходить підстави для зменшення розміру стягнутих на користь [PERSON] аліментів. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачок на користь позивача належить стягнути судовий збір. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved