Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 14.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2102/1207/71-097, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 43\~570,00 дол. США із сплатою 12,50% річних від суми заборгованості з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 14.12.2027року включно. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 2102/1207/71-097-Р-1 від 14.12.2007 року, за умовами якого поручитель зобов`язався за належне виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором. В подальшому, 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, перейшло до ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року ПАТ «Альфа Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року. Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, позичальником згідно якого є [PERSON] 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. Окрім того, 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідачами станом на 01.08.2023р. утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 4\~656,50дол.США, заборгованість по відсоткам в розмірі 837,53дол.США. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача стягнути зазначену заборгованість та відшкодувати судові витрати в розмірі 3107,65 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань, відзив на адресу суду не надходило. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до положень\~статті 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~626, ч. 1 ст.\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2102/1207/71-097, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 43\~570,00 дол. США із сплатою 12,50% річних від суми заборгованості з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 14.12.2027року включно. Згідно частини першої\~статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті\~це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, перейшло до ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року ПАТ «Альфа Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року. Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, позичальником згідно якого є [PERSON] 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. Окрім того, 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Згідно з частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно правил\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України\~встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини першої\~статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. 14.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та поручителем [PERSON] та позичальником [PERSON] укладено договір поруки № 2102/1207/71-097-Р-1, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року у сумі 43570,00 доларів США 00 центів строком до 14.12.2027 року з процентною ставкою 12,50% річних за їх використання. Пунктами 2 та 3 указаного договору сторони погодили, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов`язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобов`язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобов`язанням Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно наданого до суду розрахунку, станом на 01.08.2023р. сума боргу за кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007р. становить за кредитом в розмірі 4\~656,50дол.США, по відсоткам в розмірі 837,53дол.США. Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідачі не спростували, контррозрахунку боргу не надали. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось. Таким чином, оскільки позичальник [PERSON] умови кредитного договору № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007р року, укладеного з ВАТ «Сведбанк», належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, заявлена до стягнення позивачем сума підлягає стягненню з [PERSON] , як позичальника, та особи, яка поручилися за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором\~поручителів [PERSON] . При цьому, суд врахує висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, а саме те, що норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У справі, яка переглядалася Верховним Судом України було встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої\~статті 554 ЦК України\~відсутні. Згідно приписів ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь\~які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановленні обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем порушення відповідачами взятих зобов`язань та утворення заборгованості по кредитному договору, яка нічим не спростована, у зв`язку із чим позовні вимоги про дострокове стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк»\~підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі наведеного,

Outcome: approved