Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

08.09.2023 [PERSON] в особі представника адвоката Романішіна Є.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку майна, що є об`єктом спільної сумісної власності. В обґрунтування позову зазначав, що [PERSON] з [PERSON] проживали, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, починаючи з 01.07.2005 по день смерті останнього [INFO] за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Надросівка. Від сумісного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно займалися підприємницькою діяльністю по реалізації овочів, фруктів та солодощів, отримував дохід, що становив спільний бюджет, піклувалися один про одного, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. За спільні кошти купували продукти харчування, сплачували комунальні послуги. Відпочинок вони проводили разом. За час спільного проживання за спільні кошти позивачка та [PERSON] придбали транспортні засоби, які позивачка вважає їх спільною сумісною власністю: вантажний-спеціалізований фургон «MAN 18.413», реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору; автомобіль марки «CITROEN C5», реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору; вантажний-спеціалізований фургон малотонажний-В марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеного рухомого майна. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] першої черги є: [PERSON] дочка померлого, та [PERSON] син позивачки та [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав позивачка як законний представник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського нотаріального округу Полежаєвої Г.М. із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим 05.06.2023 було заведено спадкову справу № 46/2023. Разом із тим, з метою оформлення спадщини необхідно виділити частку позивачки та померлого у спільній сумісній власності. З наведених підстав просив: встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з 01 липня 2005 року по 05 грудня 2022 року, визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] транспортні засоби, а саме: вантажний-спеціалізований фургон «MAN 18.413», реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору; автомобіль марки «CITROEN C5», реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору; вантажний-спеціалізований фургон малотонажний-В марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору, визнати за [PERSON] право власності на частину вантажного-спеціалізованого фургону «MAN», реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору, визнати за [PERSON] право власності на частину автомобіля марки «CITROEN C5», реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору, визнати за [PERSON] право власності на частину вантажного-спеціалізованого фургону малотонажного-В марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2023 справа передана на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя за підсудністю. 08.09.2023 справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана в провадження судді Шалагінової А.В. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінової А.В. від 05.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі із розглядом в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження, призначене підготовче судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 21.11.2023 задоволено заяву [PERSON] в особі представника адвоката Романішіна Є.В. про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Полєжаєвої Ганни Миколаївни (09301, Київська область, Білоцерківський р-н., смт. Володарка, вул. Коцюбинського, буд. 29-а, поверх 3, прим. 5) належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . \~ \~ \~ \~11.12.2023 до суду надійшли витребувані матеріали. Ухвалою суду від 29.01.2024 задоволено клопотання представника позивачки про залучення [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Ухвалою від 06.03.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 04.04.2024. 04.04.2024 у судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті, заслухане вступне слово учасників справи, допитано в якості свідка позивачку [PERSON] та оголошено перерву для виклику свідків до 16.05.2024. Ухвалою суду від 16.04.2024 задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Романішіна Є.В. про участь позивачки, представника та свідків у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Володарського районного суду Київської області. 16.05.2024 у судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Романішіна Є.В. про поновлення строку на подання доказів, долучено надані докази до матеріалів справи та оголошено перерву для вирішення питання щодо допиту інших свідків до 28.05.2024. У судовому засіданні, яке відбулось 04.04.2024, позивачка та її представник, які брали участь у справі в режимі відеоконференції, підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити з підстав, що викладені у ньому. 28.05.2024 у судове засідання позивачка та її представник не з`явились, повідомлялись судом належним чином. До початку цього судового засідання через систему «Електронний суд» від представника позивачки [PERSON] адвоката Романішіна Є.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки, у заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`являлась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки її зареєстроване місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території. Згідно з ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, відповідачка повідомлялась також шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомлення за адресою, зазначеною нею у заяві про прийняття спадщини ( [ADDRESS] ), однак конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала. Третя особа [PERSON] у судові засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, оскільки зареєстрована та проживає на тимчасово окупованій території. Причини неявки в судові засідання не повідомила. Заяв, клопотань, письмових пояснень від неї не надходило. За таких обставин, суд вважав за можливе закінчити розгляд справи за відсутності її учасників на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, показання свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.12.2022, актовий запис № 2622 від 08.12.2022 (а.с. 7). На момент відкриття спадщини за [PERSON] були зареєстровані такі транспортні засоби: вантажний-спеціалізований фургон «MAN 18.413», реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору (придбаний 29.12.2020); автомобіль марки «CITROEN C5», реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору (придбаний 19.06.2019); вантажний-спеціалізований фургон малотонажний-В марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору (придбаний 13.05.2020), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про реєстрацію (а.с. 11 зворот 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного рухомого майна транспортні засоби. Спадкоємцями першої черги за законом, які звернулись до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Полєжаєвої Г.М. із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] , [INFO] , син померлого [PERSON] , законним представником якого є позивачка [PERSON] (а.с. 62), та [PERSON] , [INFO] , дочка померлого [PERSON] (а.с. 63). Частинами 1 та 2 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. В постанові від 25.01.2018 у справі № 337/5266/15) Верховний Суд зазначив, що підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є лише наявність фактичних шлюбних стосунків. За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що стаття 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в статті 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статті 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен на підставі доказів встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя або їх спільна праця. На підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу протягом періоду з 01.07.2005 до моменту смерті [PERSON] 05.12.2022, позивачкою надані такі докази: -довідка виконкому Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 96 від 13.06.2023, відповідно до якої [PERSON] з 01.06.2016 до дня смерті [INFO] без реєстрації шлюбу з [PERSON] , дійсно вів спільне господарство та проживав за адресою: [ADDRESS] , проживав без реєстрації (а.с. 9); -довідка виконкому Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 132 від 06.07.2023, відповідно до якої [PERSON] з 2005 по 2016 роки без реєстрації шлюбу з [PERSON] та проживав за адресою: [ADDRESS] , проживав без реєстрації (а.с. 9 зворот); -довідка виконкому Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 420 від 11.07.2022, відповідно до якої за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані і проживають: [PERSON] власник,\~ [PERSON] \~ син\~ (а.с. 10); -витяг № 230 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.06.2023, видана ЦНАП Володарської селищної ради Білоцерківського району, відповідно до якої у вищезазначеному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] з 21.11.2019 по теперішній час (а.с. 11); -лист Володарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області від 04.07.2023 № 30.2-33б/283 «щодо надання інформації» на запит адвоката Романішина Є.В., за змістом якого повідомлено, що за період з 01.07.2005 по 05.12.2022 актових записів про шлюб [PERSON] , [PERSON] не виявлено (а.с. 10 зворот); -фотографії, на яких зображено родину на різних урочистих заходах та відпочинку (а.с. 1314); -письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , опитування яких здійснив адвокат Романішин Є.В., та які надали пояснення про фактичне проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу (а.с. 1516); -копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 25.08.2010, актовий запис № 08, виданий Виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області (а.с. 7 зворот), в якому його батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] ; -довідку виконкому Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 137 від 10.05.2024, відповідно до якої [PERSON] поховала [PERSON] , який помер [INFO] , на кладовищі в с. Надросівка Білоцерківського району Київської області; -копії податкових декларацій [PERSON] як платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 20132020. Також у судовому засіданні була допитана позивачка [PERSON] як свідок, яка пояснила, що з 01.07.2005 вони з [PERSON] почали проживати разом у будинку в с. Надросівка. Саме переїзд до цього будинку позивачка вважає початком сумісного життя, хоча відносини у них виникли набагато раніше. У 2010 році в них народився син [PERSON] . У [PERSON] також є донька від першого шлюбу [PERSON] . Шлюб [PERSON] , розірвав з колишньою дружиною ще у 1996 році. Вони з [PERSON] вели спільне господарство, також займались торгівлею овочами та фруктами на ринку, що було доходом їх родини. Саме з метою перевезення товару ними були придбані вищезазначені транспортні засоби, які ними використовувались спільно як для роботи, так і для відпочинку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з 2015 року знайомий з родиною [PERSON] та [PERSON] . Свідок у них працював, а саме у «базарний день» продавав товари на ринку. [PERSON] сприймав як чоловіка [PERSON] . Також й них є син [PERSON] . Вони мешкали у будинку в с. Надросівка. Він був у них в гостях. Йому відомо, що вони разом жили, працювали та їздили на відпочинок. Інші свідки у судове засідання не з`явились, однак, позивачкою були надані їх письмові пояснення, в яких вони підтвердили обставини сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а тому їх письмові пояснення оцінюються судом як письмові докази у цій справі, щодо яких сумніви у їх достовірності відсутні. Судом також враховується і те, що відповідачка [PERSON] на засадах змагальності вищезазначені докази не спростовувала, відзиву на позов не подавала, хоча була належним чином повідомлена про розгляд цієї справи судом. За таких обставин, суд на підставі аналізу усіх доказів по справі у їх сукупності та взаємозв`язку вважає доведеним факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з 01.07.2005 до 05.12.2022, під час якого вони придбали транспортні засоби вантажний-спеціалізований фургон «MAN 18.413», реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, автомобіль марки «CITROEN C5», реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, та вантажний-спеціалізований фургон малотонажний-В марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску. Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 60, 74 СК України вищезазначені транспортні засоби слід визнати спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором. Отже, за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на частину вантажного-спеціалізованого\~фургону «MAN\~18.413»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~2002\~року випуску,\~ частину\~автомобіля марки\~«CITROEN\~C5»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~2009\~року випуску,\~та \~частину вантажного-спеціалізованого\~фургону малотонажний-В\~марки «VOLKSWAGEN\~CRAFTER»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~2015\~року випуску. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. У позовній заяві представник позивачки просив також стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору № 6 про надання правничої допомоги від 19.06.2023, укладений між адвокатом Романішиним Є.В. та [PERSON] (а.с. 19 зворот); додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 6 від 19.06.2023, яким обумовлено розмір гонорару 20\~000 грн. (а.с. 20); акт № 1 приймання-передачі послуг (детальний опис робіт) від 06.07.2023, згідно з яким адвокатом надано такі послуги: зустріч з клієнтом та усна консультація, узгодження правової позиції тривалістю 1 година вартістю 2\~000 грн.; збір документів тривалістю 2 години вартістю 4\~000 грн.; підготовка проекту позовної заяви тривалістю 12 годин вартістю 10\~000 грн.; зустріч з клієнтом з метою остаточного погодження стратегії та правової позиції тривалістю 2 години вартістю 1\~000 грн.; підготовка копій необхідних документів, подання позовної заяви та документів до суду тривалістю 3 години вартістю 3\~000 грн. Клієнт зобов`язується сплатити вказані послуги до 15.12.2023 (а.с. 21); ордер від 30.06.2023 серії АІ № 1418286 (а.с. 21 зворот). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачкою клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані представником позивачки докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 20\~000,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3\~535,32 грн. (а.с. 25). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved