Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якої зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] .Від шлюбу у них народилася спільна донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 08.04.2019 по справі № 283/668/19 шлюб між сторонами було розірвано. Дитина залишилася проживати з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання та матеріального забезпечення доньки, не дбає про дитину, не спілкується з нею, жодного разу не цікавився її інтересами, особистими потребами. [PERSON] не відвідує дитину, при цьому йому не чиняться та не створюються жодні перешкоди щодо участі батька у житті дитини. Тобто, він повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки. Після розлучення з відповідачем позивач не подавала на стягнення аліментів, самостійно забезпечує свою доньку. Відповідач добровільно не допомагає ні фінансово, ні будь-якими іншими способами, тобто він взагалі не вважає, що дитина потребує значних коштів, які йдуть на її харчування, розвиток, дозвілля. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з нього судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 07.03.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання на 12 годину 26.03.2024, яке неодноразово відкладалось. Позивач у судове засідання не з`явилася, разом із позовом звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. 03.06.2024 до суду від відповідача надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав він визнає, просить проводити розгляд справи без його участі, а також частково визнає витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Представник третьої особи до суду не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що відповідач заявою від 03.06.2024 визнав позовні вимоги. Встановлені судом обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 08.04.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю (а.с.16-17). Висновком Малинського районного відділу ДРАЦС № 134/20/9.8-55 від 15.11.2019 позивачу було дозволено змінити прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.11-12, 15). Відповідно до характеристики, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] ходитить до садочка з 2022 року. Дівчинка дуже розвинена фізично. Має гарну увагу, мислення на високому рівні, має добре розвинену зорову пам`ять та уяву, відкрита, доброзичлива, упевнена у собі, досить спокійна, стримана, здатна управляти своїми емоціями. Має досить високий рівень самостійності (а.с.19). Характеристикою загального психоемоційного стану дитини дитячо-батьківських відносин в сім`ї, виданою ТОВ «СТАРТІНГ» 10.10.2023, зауважено, що дитина [PERSON] має дружні та тісні взаємостосунки у сім`ї, має стійкий психоемоційний зв`язок з мамою, про біологічного батька згадує дуже рідко (а.с.20-21). Факт ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується довідкою від 22.09.2023 сімейного лікаря [PERSON] , в якій вказано, що останні 4 роки вихованням дитини - [PERSON] , займається лише її мама [PERSON] , яка самостійно звертається за медичною допомогою для доньки, виконує всі рекомендації та призначення лікаря (а.с.18). Згідно з актом обстеження умов проживання від 15.12.2023, сформованого Службою у справах дітей Виконавчого комітету Малинської міської ради, обстежено умови проживання дитини - [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, помешкання облаштовано необхідними меблями та технікою, в будинку чисто. Для дитини облаштовано окрема кімната, наявні одяг та взуття відповідно віку та сезону. З бесіди з мамою з`ясовано, що батько не приймає участі у вихованні доньки близько 4 років, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В телефонному режимі проведено бесіду із [PERSON] та з`ясовано, що він працює в Коростишівському районі, там проживає більшість часу. До міста Малина приїжджає рідко, [PERSON] також підтвердив, що він не приймає участі у житті доньки близько 4 років, не надає їй матеріальної допомоги та повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Орган опіки та піклування Виконкому Малинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 22-23). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір з приводу позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/ З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неї є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Розподіл судових витрат У позовній заяві позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 18000 грн. Згідно із вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2, 3 частини другоїстатті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленомузакономпорядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати, понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 18000 грн. Разом з тим, суд вважає, що витрати на правничу допомогу, наведені позивачем у наданих суду документах, є неспівмірними, оскільки не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, складності справи, обсягу наданої правової допомоги, адже представник позивача участі у судових засіданнях не приймав, разом із позовом було подано клопотання про розгляд справи без участі позивача. Предметом договору про надання юридичних послуг №М-1794 від 20.09.2023 є проєкт звернення до служби у справах дітей, проєкт позовної заяви та проєкт клопотання, при цьому детального опису виконаних робіт на витраченого на це часу суду не надано. З врахування наведеного, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: partial