Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 117 062,17 грн. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що відповідачка [PERSON] є власником нежитлового приміщення № [NUMBER] загальною площею 193,9 кв.м., що розташоване в житловому будинку в [ADDRESS] , однак, не сплачує кошти за наданні йому комунальні послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, в зв`язку з чим, за період з 01.12.2021 року по 30.06.2022 року виникла заборгованість у розмірі 8551,06 грн. та заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2021 року по 31.05.2022 року у розмірі 90 853,68 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2022 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою суду від 13.03.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, протии заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи по суті повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву до суду не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У постановах від 14.08.2020 від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічногозасобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судовезасідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечуєпроти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі до статніхматеріалів про права та обов`язкисторін та те, щопредставникпозивачащодо заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставіч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступнихпідстав. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення № [NUMBER] загальною площею 193,9 кв.м., що розташоване в житловому будинку в [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», як обслуговуюча організація житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , надає власникам житлових та нежитлових приміщень будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги та забезпечує належне утримання та експлуатаційне обслуговування житлового та нежитлового фонду. 17.12.2018 між ТОВ «Житло-Сервіс» та ТОВ «Київські енергетичні послуги» було укладено договір № 3126139ПВ про надання послуг з постачання електричної енергії. 01.02.2019 між ТОВ «Житло-Сервіс» та ПП «Спецкомунтехніка» було укладено договір № 343/19 про надання послуг із вивезення, розміщення та знешкодження твердих побутових відходів. 01.06.2020 між ТОВ «Житло-Сервіс» та ТОВ «ВІЕС ЛІФТ» укладено договір № 116 на проведення робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів. 06.01.2006 між ТОВ «Житло-Сервіс» та АЕК «Київенерго» укладено договір № 331071 про надання послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді. За умовами Договору ТОВ «Житло-Сервіс» зобов`язалось надавати послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а відповідачка зобов`язалась своєчасно оплачувати ці послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.12.2021 року по 30.06.2022 заборгованість відповідача перед позивачем за комунальні послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території складає 8551,06 грн. та заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2021 року по 31.05.2022 року у розмірі 90 853,68 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів сплати заборгованості за надані позивачем послуги відповідачкою суду надано не було. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що за період з 01.01.2021 року по 30.10.2022 року відповідачка заборгувала позивачу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території грошові кошти на загальну суму 117 062,17 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481, 00 грн.

Outcome: approved