Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з березня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З моменту укладення шлюбу позивач неодноразово намагався розірвати шлюб через постійне непорозуміння з дружиною. Після початку вторгнення рф на територію України, відповідач разом із дітьми виїхала до Польщі та під час її періодичних приїздів позивач зрозумів, що вони стали один для одного сторонніми людьми. Сім`я розпалась остаточно, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, тривалий час сторони не підтримують подружніх стосунків, а тому позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Артеменко О.В. надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Крім того, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач та її представник в судове засідання повторно не з`явились, повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, ухвалою суду від 28 травня 2024 року повторне клопотання представника відповідача - адвоката Герасимчука О.О. про відкладення розгляду справи залишено судом без задоволення. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди сторони позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрували шлюб 16 березня 2002 року, про що 16 березня 2002 року зроблено відповідний актовий запис № 151 Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського районного управління юстиції міста Кіровограда, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, що видане 18 липня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 711 від 18 липня 2005 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, що видане 10 листопада 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1325 від 10 листопада 2015 року (а.с.8-9). Із позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що фактично сім`я припинила своє існування. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. Згідно до ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Оскільки, згідно позовної заяви позивач не просить стягнути на його користь судові витрати, вказане питання судом не вирішується та такі судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved