Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 23.12.2016, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка з 2018 року постійно проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, з березня 2019 не спілкується з нею, не цікавиться її життям, не бере участі у її вихованні. На теперішній час вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, у якому виховує двох малолітніх дітей. Просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнути на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1598 грн щомісячно. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 200 за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Рішенням Козельщенського районного суду Полтавської області від 23.12.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.15-16). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2023/009950707 від 05.12.2023 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання її батька на підставі нотаріально засвідченої заяви-згоди матері від 17.08.2018 (а.с.21-22). Відповідно до довідки №02-04/67 від 06.12.2023 КЗ «Розсошенський ЗДО «Яблунька», [PERSON] з 2019 по 2021 роки відвідувала заклад, за цей час мати дитини на батьківські збори не з`являлася, участі у вихованні дитини не брала, дитина проживала разом з батьком, який брав активну участь у її вихованні(а.с.24). Згідно з довідкою №08-08/796 від 06.12.2023 КЗ «Розсошенська гімназія Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» [PERSON] навчається у 3-А класі, за час навчання мати дитини на батьківські збори не з`являлася, навчанням та шкільним життям доньки не цікавилася, дитина проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради від 08.12.2023, санітарно-гігієнічний стан житла в нормі, для дитини створені належні умови, окрема кімната, облаштоване місце для сну та відпочинку, дитина забезпечена одягом та взуттям (а.с.26). Згідно з інформацією КНП «Центр первинної медичної допомоги об`єднаних територіальних громад» Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №01-24/122 від 04.03.2024, [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-педіатра з 01.11.2023 по теперішній час та має хронічне захворювання, супровід дитини на прийом та контакти з лікарем здійснює лише батько - [PERSON] (а.с.62). Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] станом на 08.12.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.68). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтва про право власності від 22.06.2015, [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.69-70). Відповідач надала Службі у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради пояснення, у яких зазначила, що стосунки [PERSON] та їхньої доньки від народження були люблячими, теплими та ніжними, тому після їхнього розлучення донька почала проживати разом з батьком, де згодом вона була зареєстрована за її згодою. З 2019 року вона перебуває у новому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей; у зв`язку з проживанням у іншому населеному пункті(смт Козельщина) рідко спілкується з донькою (а.с.71-72). За час праці в ТОВ «ДММ Добробут» з квітня 2015 року по теперішній час [PERSON] зарекомендував себе як відповідальний співробітник, за характером спокійний, доброзичливий, користується повагою у колективі, порушень трудового розпорядку та правил охорони праці не допускав, згідно довідки про доходи отримує сталий дохід (а.с.63-64, 65-67). Згідно з рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.04.2024 визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.98-99). Відповідно до висновку №37 від 26.03.2024, орган опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] (88-91). Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність, готувати її до самостійного життя, праці. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати, ростити дитину, турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та інше. Згідно із ст. 164 СК України, однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує батьківські обов`язки, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на її утримання. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Стосовно стягнення аліментів на утримання дитини суд дійшов до таких висновків. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів встановлюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із положеннями ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина та інші обставини,що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1598грн суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав в сумі 1211,20 грн, суд вважає за необхідне стягнути в відповідача на користь позивача судовий збір у вказаному розмірі. При подачі позову щодо вимоги про стягнення аліментів позивач був звільнений від оплати судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп, тому оплату судового збору у вказаному розмірі відповідно до ч. 6 ст.141ЦПК України, необхідно покласти на відповідача, та стягнути з неї судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави.

Outcome: approved