Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

15.03.2024\~до Петриківського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~звернулась[PERSON] \~з позовною\~заявою до Петриківської селищної ради, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину, в якій позивачка просить суд: визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, 1990 року побудови, загальною площею 49,6 кв.м., житловою - 21,1 кв.м., який складається з: А-1 - житловий будинок, а-1 - нежитлова прибудова, Б-1- літня кухня, п/д - підвал, б-1 - навіс, В-1 -господарчий блок, Г-1 - вбиральня, № 1 - свердловина, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 06.03.2024 року Комунальним підприємством «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, що належав [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , нотаріусом будо відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Ухвалою судді від 18 березня 2024 року відкрито провадження по справі. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 травня 2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Петриківської селищної ради Ольга Левечко подала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи державний нотаріус Л.Г. Могильна надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Як передбачено ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 11.10.2018, актовий запис №400. (а.с. 11) Родинні відносини позивачки з померлою матір`ю підтверджуються, зокрема, копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , згідно якого в графі мати вказано « [PERSON] ». (а.с.33) Факт зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », підтверджується спочатку зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2009 року. Даний шлюб розірвано 10.01.2012. Зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.03.2017 року. ( а.с. 35, 36, 37) Після смерті матері [PERSON] , позивач звернулася до Петриківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок чого було заведено спадкову справу за № 237/2018. Згідно спадкової справи № 237/2018, заведеної 26.10.2018 року після померлої [INFO] [PERSON] [INFO] , спадкоємцем померлої є її дочка [PERSON] . Діти померлої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] . (а.с. 28-31) Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Єлизаветівською сільською радою від 21.08.2019 року за №1549 [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с.34). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2019 року, [PERSON] успадкувала після [PERSON] земельну ділянку, площею 1,9875 га, розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий № 1223780800:03:018:0014, зареєстровану в реєстрі за № 1045. (а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 березня 2021 року, [PERSON] успадкувала після [PERSON] земельну ділянку, площею 1,3138 га, розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий № 1223780800:03:201:0039, зареєстровану в реєстрі за № 208. (а.с. 13) Згідно з довідкою КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 13.03.2024 року №3-2-28 станом на 31.12.2012 рік право власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 32). Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 01.11.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.20). Таким чином, [PERSON] прийняла спадкове майно, однак оскільки мати [PERSON] за життя не оформила документів про право власності на житловий будинок, остання не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, що становить перешкоди у оформленні спадкових прав. Судом встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] , передані рішенням сесії Єлизаветівської сільської ради депутатів сесії 9 двадцять четвертого скликання від 27.08.2003 року у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, та для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , що підтверджується витягом з рішення № 93-9/ХХIV/ (а.с. 25). Відповідно до виписки з погосподарської книги №14, виданої Єлизаветівською сільською радою народних депутатів, за 1991-1995 роки, сторінки 20-23 та наданої представником відповідача до суду, головою домогосподарства за адресою: провулок Крицький, зазначена [PERSON] , [INFO] , починаючи з 1991 року. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який\~виготовлений\~КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 06 березня 2024 року, реєстраційний номер ТІ01:8382-9341-3776-7780,\~житловий будинок, уявляє собою одноповерхову\~будівлю, загальною площею 49,6 кв.м.,\~житлова площа\~21.1 кв.м., допоміжна площа 28,5 кв.м. Будинок має такі приміщення:\~коридор плошею 9,9 кв.м.; передпокій\~4,3; кухня\~7,6 кв.м.; кімната\~8,8 кв.м.; кімната\~12,3 кв.м.; санвузол 6,7 кв.м. Датою побудови будинку зазначено 1990 рік (а.с. 18-22). Згідно зі звітом про оцінку житлового\~будинку ПП ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА АГРОФІРМА «СОЛНЦЕВО»,\~дійсна загальна вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , станом на 07.03.2024, - складає 92\~200, 00 грн. (а.с. 14-17). У силу вимог ст.\~1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями ст.\~1216\~ЦК\~України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої статті 1220\~ЦК\~України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296\~ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 3 ст.\~1296\~ЦК\~України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~30\~травня\~2008\~року\~№7\~«Про\~судову\~практику у\~справах\~про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 3,8,9\~Конституції\~України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту\~№\~296/5\~від\~22\~лютого\~2012\~року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України «право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом», Згідно ч.1 ст. 374 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно із ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі листу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 02.03.1999 р. по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992 р. тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів при їх реєстрації для оформлення права власності є висновок про технічний стан будинку(будівлі). Виникнення права власності у спадкодавця регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність». Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5- 24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. Так за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] Суд зауважує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Право фізичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після матері, померлої [INFO] [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved