Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації). В обґрунтування позову зазначили, що 29 травня 2020 року між ПАТ «Страхова компанія «УСТ» та ТзОВ «Віком» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0770-20-00035, предметом якого є страхування транспортного зacoбy «Renault Sandero» державний номерний знак [NUMBER] . 04 січня 2021 року, о 11 год. 25 хв., на автодорозі Н09 на 103 км - 15 м. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», номерний знак [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з попереду стоячим транспортним засобом «Renault Sandero», номерний знак [NUMBER] , який відкинуло у бік автомобіля марки «Volkswagen» номерний знак [NUMBER] , в результаті чого відбулося ДТП, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2021 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. 05 січня 2021 року ТзОВ «Віком» звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 06 квітня 2021 року позивачем на підставі звіту №8913 від 08 лютого 2021 року та заяви про придбання авто від 16 лютого 2021 року складено страховий акт № ДККА - 74294 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 122 348 гривень 77 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 8730 від 06 квітня 2021 року. Цивільно - правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. 08 травня 2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 48082 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, змушені звертатися до суду. Враховуючи викладене,\~просить стягнути\~звідповідача суму страхового відшкодування в розмірі 122 348,77 грн., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Хустського\~районного суду\~Закарпатської області\~від 05\~січня 2024\~року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року цивільну справу за ПАТ «Страхова компанія «УСГ» до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) передано за підсудністю на розгляд до Тячівського районного суду Закарпатської області. 27 лютого 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області цивільну справу прийнято до провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи без участі представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29\~травня 2020\~року між\~ПАТ «\~Страхова компанія\~«УСТ» та\~ТзОВ «Віком»\~ було\~укладено Договір\~добровільного страхування\~наземних транспортних\~засобів,\~цивільно-правової\~відповідальності водія\~та від\~нещасного випадку\~з водієм\~та пасажирами\~на транспорті\~№ 28-0770-20-00035,\~предметом якого\~є страхування\~транспортного зacoбy\~«Renault\~Sandero»,\~ державний\~номерний знак\~ [NUMBER] \~ (а.с. 8-18). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] встановлено, що власником транспортного засобу «Renault Sandero», державний номерний знак [NUMBER] \~ є ТОВ «Віком», адреса місцезнаходження м. Мукачево, вул. Кооперативна, 46, Закарпатської області( а.с.22). 04 січня 2021 року, о 11 год. 25 хв. на автодорозі Н09 на 103 км - 15 м. відповідач [PERSON] допустив зіткнення з попереду стоячим транспортним засобом «Renault Sandero» державний номерний знак [NUMBER] , який відкинуло у бік автомобіля марки «Volkswagen» номерний знак [NUMBER] , в результаті чого відбулося ДТП, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою по дорожньо-транспортну пригоду №3021005664467933 (а.с.26). Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2021 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.28). 05 січня 2021 року ТОВ «Віком» звернулося до Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування та заявою про настання страхової події (а.с.80;83). Відповідно до звіту №8913 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 08 лютого 2021 року та ремонтної калькуляції №8913 від 08 лютого 2021 року вартість ремонту застрахованого транспортного засобу складає 179\~869,07 грн.(а.с.29-41). Відповідно до страхового акту № ДКК-74294 від 06 квітня 2021 року позивач визнав вказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 122\~348,77 грн. на користь ТОВ «Віком» (а.с. 85). Відповідно до платіжного доручення № 8730 від 06 квітня 2021 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» було здійснено ТОВ «Віком» виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № ДКК-74294 від 06 квітня 2021, у розмірі 122\~348,77 грн. (а.с. 88). 08 травня 2023 року позивачем було направлено відповідачу [PERSON] вимогу за № 48082 відповідно до якої ПАТ «Страхова компанія «УСГ» вимагало в строк 10 днів сплатити суму в розмірі 122348,77 грн., та роз`яснено, що у разі несплати позивач буде звертатися з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку (а.с.91-93). Як визначено\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами\~ст. 979 ЦК України\~договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень п. 36.4\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Згідно з\~ст. 980 Цивільного кодексу України\~\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином,\~Цивільний кодекс України\~та\~Закон України «Про страхування»\~передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також\~статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК\~і\~Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення\~статті 515 ЦК\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.\~261, ст.\~262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Вирішуючи даний спір, судом встановлено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Renault\~Sandero»\~державний номерний\~знак [NUMBER] ТОВ «Віком» у розмірі 122\~348,77 грн. Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» має право вимоги до винуватця ДТП - відповідача по справі [PERSON] на підставі\~ст.993 ЦК України\~- в порядку суброгації. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому сплачений позивачем, при зверненні до суду з позовом, судовий збір у розмірі 2684,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved