Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 06.02.2024 надійшла позовна\~заява,\~в якій\~позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50413,62 грн за кредитним договором №452281 від 22.12.2020. Свій позов ТОВ "Коллект Центр" обґрунтовує тим, що 22.12.2020 між ТОВ "Слон Кредит" та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №452281. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 15000,00 грн строком до 22.12.2023 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ " Вердикт Капітал" 30.06.2021 укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 10.03.2023 між ТОВ " Вердикт Капітал"та ТОВ "Коллект Центр" укладено Договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, тому є заборгованість перед позивачем на загальну суму 50413, 62 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності позовні вимоги визнає частково та покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.12.2022 ТОВ "Коллект Центр" зареєстроване як юридична особа 17.08.2021, види економічної діяльності: 64.91 - фінансовий лізинг (основний) (а.с.32). У справі\~встановлено,\~що 22.12.2020 між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] укладено Договір №452281 про надання споживчого кредиту, відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору Товариство надало споживачу кредит в сумі 15000,00 грн, строк кредиту 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 22.12.2023 (а.с.5-6). Відповідно до п.1.5. Договору, тип процентної ставки - фіксований. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування: у розмірі 12000,00 грн на користь споживача на поточний рахунок в АТ "Альфа-Банк"; у розмірі 3000,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. Договору. Згідно з п.3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного п.1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Відповідно до п.п.3.4., 3.5. Договору, сплата поточних процентів здійснюється Споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує даті внесення. В будь-якому випадку, при повному достроковому поверненні суми кредиту, проценти повинні сплачуватись одночасно з поверненням суми кредиту. Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється Споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, Споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягають наданню Споживачу. Згідно з п.4.4. Договору, Споживач зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Як вбачається з платіжного доручення №161 від 22.12.2020 відповідачу [PERSON] перераховано суму кредиту в розмірі 12000,00 грн на рахунок відкритий відповідачем в АТ "ОТП Банк" (а.с.7). Отже ТОВ "Слон\~Кредит"\~умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму, що підтверджується копією платіжного доручення. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 452281 від 30.06.2021 станом на 10.01.2023 становить 38464,37 грн та складається із: заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 14829,92 грн, заборгованості за відсотками 19305,30 грн (а.с. 9). Також суд з`ясував, що відповідно до Договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021, укладеного між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами що укладений між ТОВ "Слон Кредит" та клієнтами (а.с.11-13). Відповідно до копії реєстру Боржників до договору факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 452281 і загальна сума заборгованості становить 19159,07 грн, з яких: 14829,92 грн тіло кредиту, 4329,15 грн залишок по відсотках (а.с.13-14,15). Крім того 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами що укладений між ТОВ "Слон Кредит" та клієнтами (а.с.16-18). Відповідно до копії реєстру Боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ " Коллект Центр" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 452281 і загальна сума заборгованості становить 38464,37 грн, з яких: 14829,92 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 23634,45 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с.19-21). Відповідно до копії витягу із реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ "Коллект Центр" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 452281 і загальна сума заборгованості становить 38464,37 грн, з яких: 14829, 92 грн заборгованість за сумою кредиту, 23634,45 грн заборгованість за відсотками за перший день користування (а.с.21). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Статтею 1082 ЦК України\~визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно положень ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порядку ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. З матеріалів справи, вбачається, первісний кредитор виконав покладені на нього зобов`язання, а саме перерахував на рахунок відповідачу грошові кошти в сумі 12000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Так, згідно з п.п.1.2, 1.3, 1.4 Договору, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту/загальний розмір/ складає 25000 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 22.12.2023 року. Тип процентної ставки встановлювався у фіксованій формі. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежала від періоду її встановлення та становила: - за перший день користування кредитом/включно/ - 25 % в день /9125 % річних/; - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня /включно/ й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних /п.1.5 Договору/. Також п.2.1 Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством шляхом їх виплати/видачі/утримання у розмірі 3000 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. договору. Також суд встановив, що проценти нараховувалися новим кредитором після укладення договору факторингу між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Коллект Центр" від 30.06.2021. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Аналіз вказаних норм дає підстави зробити висновок, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (ст. 1078 ЦК України). Також п.п.2.1., 2.4 договору факторингу від 30 червня 2021 року Клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг; за цим договором Фактор одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, Право Вимоги за якими передається. Отже враховує умови договору факторингу, суд зазначає, що фактор як новий кредитор мав право здійснювати нарахування відповідно до умов споживчого кредитного договору №452281 від 22.12.2020 так як договір факторингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги. Відповідно до ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, суд доходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ "Слон Кредит", заборгованість за Договором №452281 про надання споживчого кредиту від 22.12.2020 у розмірі 50413,62 грн, що складається із заборгованості за основною сумою кредиту\~14829,92 грн та заборгованості за відсотками 35583,70 гривень. Що стосується витрат на професійну правову допомогу адвоката. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 укладений між ТОВ "Коллект Центр" та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", заявка на надання юридичної допомоги №577 від 02.01.2024, витяг акт №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, платіжна інструкція №0406030000 від 10.01.2024. Отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу. Зважаючи на зазначене суд вважає за необхідне визначити достатнім судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 514, 526, 530, 549-551, 599, 624, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

Outcome: approved