Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Представник ТзОВ «Бізнес позика» - 07.03.2024 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 15.07.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту. 15.07.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4328, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 15.07.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15013259 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 24.07.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 456981-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 456981- КС-007 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 456981-КС-007 позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 456981-КС-007 позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 456981-КС-007 на загальну суму 20 400,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 12.02.2024 року утворилась заборгованість за договором № 456981-КС-007 про надання кредиту, в розмірі 162 775,32 грн., що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 45 000,00 грн.; - суми прострочених платежів по процентах - 117 775,32 грн.. На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 456981-КС-007 в сумі 162 775,32 грн., а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано у АТ КБ "Приватбанк" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 15.07.2023 року по 12.02.2024 року включно. Відповідач [PERSON] скористалася правом подання відзиву на позов, в якому зазначає, що вважає позов безпідставним, надуманим та необгрунтованим, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи договір позики (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Наявні в матеріалах справи паперові копії спірного кредитного договору не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами укладення договору між нею та кредитором. Наголошує суду, що вона не укладала договір позики, який долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви. Якби вона дійсно укладала такий договір, то в обов`язковому порядку мала б здійснювати набір відповідній електронній формі певної комбінації алфавітно-цифрової послідовності, вказана комбінація мала б відобразитись у вказаній електронній формі та зберегтись на сервері кредиторів для подальшого долучення до кредитних договорів, і за таких обставин позивач міг би надати такі докази. Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення мені, підтвердження нею пропозиції щодо кладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо. Отже, наведене вказує на неукладеність оспорюваного правочину - договір про надання кредиту від 15.07.2023 №456981-КС-007, в тому числі в електронній формі. Також вважає, що вимога про нарахування та сплату відсотків, є явно завищеною, та не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу ; верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 117 775,32 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у 45000,00 грн., суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Тому при ухваленні рішення просить зменшити розмір відсотків, щонайменше до розміру заборгованості за кредитом. Вважає, що позивач не довів обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення кредитного договору на умовах, що вказані в наданій копії, не довів перерахування тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів, які він просить стягнути, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Представник позивача в судове засідання 04.06.2024 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання 04.06.2024 не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада». Скористалася правом подання відзиву на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Судом встановлено, що 15.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 15.07.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту. 15.07.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4328, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 15.07.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 456981-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.17-47). Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15013259 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 24.07.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 456981-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 грн. Зважаючи на вказане, суд приходить переконання, що сторони уклали кредитний договір та погодили розмір кредиту, строк на який його надано, термін дії кредитного договору, розмір процентної ставки та комісії, строки, порядок і розміри повернення тіла кредиту, відсотків та комісії. Відповідно до інформаційних довідок від 27.02.2024, виданої ТОВ «ФК Елаєнс», та ТОВ «Платежі онлайн», ТОВ «БІЗПОЗИКА», перерахувала [PERSON] згідно кредитного договору № 456981-КС-007 на номер картки [NUMBER] грошові суми у розмірі 25 000 грн., 5 000 грн. та 15 000 грн. (а.с.65-68). Згідно наданої інформації АТ КБ "Приватбанк" встановлено, що банківська картка № [NUMBER] випускалася на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ). Згідно виписки по вказаній банківській картці № [NUMBER] 15.07.2023 на дану картку були зараховані грошові кошти у розмірі 25 000 грн. та 5 000 грн., а 24.07.2023 на суму 15 000 грн. (а.с.229-246). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором № 456981-КС-007 від 15.07.2023 вбачається, що станом на 14.02.2024 у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 162 775,32 грн., що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 45 000,00 грн.; - суми прострочених платежів по процентах - 117 775,32 грн. (а.с.48-51). Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості за Договором № 456981-КС-007 позичальник [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 456981-КС-007 на загальну суму 20 400,00 грн. Розрахунок розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, наданий позивачем суду, відповідає умовам договору та вимогам закону. Відповідач не спростовував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав, до позивача із заявою про розірвання кредитного договору не звертався. Посилання відповідача [PERSON] на той факт, що виписки та розрахунки заборгованості за кредитами - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, суд не бере до уваги, оскільки, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості [PERSON] та виписки з її рахунку є належними доказами наявності заборгованості позичальника. Зазначеною випискою з рахунку відповідача підтверджується, що відповідач отримав кредитні кошти, у визначеному у договорі розмірі, які були зараховані на її рахунок, користувалася ними, а також періодично вносила платежі в рахунок погашення боргу за кредитом та сплати нарахованих відсотків за користування ним. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 року у справі №209/3103/21. Тому, враховуючи те, що кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконав у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого суд не встановив, а відповідач [PERSON] не надала, приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявної заборгованості прострочених платежів по тілу кредиту на суму 45 000 грн. Щодо заборгованості за процентами суд зазначає наступне. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як зазначалося, сторони в договорі погодили, розмір кредиту на суму 45 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15013259 процентів за кожен день користування кредитом. З врахуванням встановлених обставин суд вважає доведеним наявної заборгованості відповідача перед позивачем по сумі прострочених платежів по процентах в розмірі 117 775,32 грн.. Окремо суд зазначає, що відповідач не заперечує правильність здійсненого розрахунку за вказаною сумою по процентах, проте посилається на укладення нею договору на невигідних умовах, з підстав чого просить зменшити проценти до тіла кредиту. Однак, позивач не враховує, що вона не позбавлена можливості оскаржувати кредитний договір з підстав невигідності його укладення, а проценти нараховані за кредитним договором є погодженими сторонами за користування кредитом та не відносяться до штрафних санкцій, які б суд міг зменшувати відповідно до законодавства. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 456981-КС-007 від 15.07.2023 в сумі 162 775,32 грн., що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 45 000,00 грн.; - суми прострочених платежів по процентах - 117 775,32 грн.. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень (а.с.16). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved