Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

21.02.2024\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовними вимогами,\~якими просить\~визнати за\~нею в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~чоловіка [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~право власності\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та надвірними\~спорудами,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , вона являється спадкоємцем першої черги за законом, заповіт спадкодавець залишив на земельну ділянку площею 4,3617 га на ім`я відповідача [PERSON] , інша частина спадкового майна була неохоплена заповітом, спадщину позивач прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезгадане спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явилися,\~надали до\~суду заяви,\~якими просять\~справу розглянути\~за їх\~відсутністю,\~позовні вимоги\~визнають,\~не заперечують\~проти задоволення\~позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1393 від 26.12.2023 року, виданою Кислицьким старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та відповіддю на запит № 256 від 18.04.2024 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.07.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 03.04.2013 року секретарем виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 35, [PERSON] заповів земельну ділянку площею 4,3617 га, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області по державному акту серії ОД № 073381, що належить йому на праві приватної власності на день смерті [PERSON] , [INFO] , податковий номер - [NUMBER] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75616509 від 30.01.2024 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 03.04.2013 року, зареєстрований за № 35 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні. Однак не вся спадщина охоплена заповітом, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , тому спадкування цього спадкового майна здійснюється за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05.11.1989 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.08.1990 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.11.2010 року Виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.10.1991 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1393, виданою 26.12.2023 року виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджено відповідною заявою. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 141/02-14 від 14.02.2024 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved