Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Сокиряни Чернівецької області, який помер [INFO] в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, був власником житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями вбиральня літ. «Б» та сарай літ. «В», який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстроване 08.06.1994 року за реєстраційним № [NUMBER] в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації на підставі виданого 08.06.1994 року державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори Гапчуком В.М. свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1006, згідно якого [PERSON] успадкував дане спадкове майно після смерті своєї дружини [PERSON] . Щодо земельної ділянки, на якій розташований даний житловий будинок будь-які відомості у Реєстрі прав на нерухоме майно відсутні. Після смерті [PERSON] відповідно до положень ч.1 ст. 1220 Цивільного кодексу України відкрилася спадщина та єдиним спадкоємцем за законом другої черги був його рідний брат - [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] не проживав та не був зареєстрований зі своїм братом на день його смерті, відповідно він у шестимісячний строк подав до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчука В.М. заяву про прийняття спадщини. Однак, 12.05.2011 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.М. була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що поданими документами не підтверджено наявність заповіту на його ім`я або родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 15.12.2009 року відділом РАЦС Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області вказано, що батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] , а у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00001788511 від 15.12.2009 року про народження [PERSON] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в с. Маяки Тульчинського району Вінницької області. Вона є донькою [PERSON] та спадкоємицею його майна за законом першої черги. Однак, оскільки її батько не оформив при житті спадщину після смерті свого брата, відповідно вона також не має можливості на отримання свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного майна. Починаючи з 09.02.2010 року і по теперішній час вона безперервно, добросовісно та відкрито володіє та користується житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом проживання у ньому разом зі своїми дітьми та чоловіком. При цьому, вона періодично здійснює поточні ремонти будинку та оплачує витрати за комунальні послуги по споживанню електроенергії за даною адресою. Даний будинок не був приєднаний до централізованої мережі водопостачання та газопостачання. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок, літ. «А», загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами (вбиральня літ. «Б», сарай літ. «В»), який розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 139580 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак її представник адвокат Побережна О.Д. через канцелярію суду подала заяву про проведення судового засідання без присутності позивачки та її представника, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Сокирянської міської ради у судове засідання не з`явився, проте міський голова [PERSON] , через систему «Електронний суд», подав суду заяву про розгляд справи без участі, у якій зазначив, що у зв`язку із відсутністю заперечень Сокирянської міської ради, просить розглянути справу [PERSON] без участі представника міської ради на розсуд суду за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області у віці 75 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2009 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.1994 року, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії спадкової справи №20/2010, заведеної приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Гапчуком В.М. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [INFO] за заявою брата померлого [PERSON] , жителя с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Інші спадкоємці померлого [PERSON] відсутні. 12.05.2011 року через свого представника за довіреністю [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Гапчука В.М. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , однак, в цьому йому було відмолено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №120/02-31 від 12.05.2011 року в зв`язку з тим, що [PERSON] не зміг підтвердити родинні відносини із спадкодавцем. [PERSON] не оформив свої спадкові права, оскільки [INFO] помер в с. Маяки Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.07.2021 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.03.1988 року відділом ЗАГС Сокирянського райвиконкому Чернівецької області, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 367669732 від 28.02.2024 року встановлено, що інші речові права, іпотеки, обтяження на майно за адресою: [ADDRESS] у Реєстрі прав на нерухоме майно відсутні. Згідно акту №182 обстеження житлово-побутових умов від 04.03.2024 року встановлено, що [PERSON] , 1988 року народження, будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає, з 09.02.2010 року з чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із висновку у звіті про незалежну оцінку вартості майна: житлового будинку площею 51,1 м2, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, [ADDRESS] , наданого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] від 28.02.2024 року вбачається, що вартість вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 139580,00 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до ч. 4 ст.41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Частиною 1 ст.334\~ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, враховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК України, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387,391 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною четвертою ст.344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Частиною восьмою розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 року. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України). Також, згідно ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння чужим майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] як спадкоємець свого батька [PERSON] , безперервно, добросовісно та відкрито володіє та користується належним його померлому брату - [PERSON] житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом проживання у ньому разом зі своїми дітьми та чоловіком, однак на даний час вона позбавлена можливості оформити право на спадщину [PERSON] . З огляду на викладене, з урахуванням вищезазначених норм закону, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на житловий будинок, літ. «А», загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами (вбиральня літ. «Б», сарай літ. «В»), який розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 139580 грн., без урахування ПДВ.

Outcome: approved