Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

у березні 2023 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 05 червня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] . З листопада 2022 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не підтримують, подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 березня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 11 березня 2024 року. Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Як передбачено частиною восьмою статті 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Згідно із відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», які надійшли до суду 25 березня 2024 року, відповідач [PERSON] не значиться зареєстрованим ні за адресою: [ADDRESS] , яка вказана у позовній заяві, ні за будь-якою іншою в м. Києві. В Єдиному державному демографічному реєстрі, відсутні відомості стосовно місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] 05 квітня 2024 року до суду від Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України надійшла інформація, у якій зазначено, що за даними ДМС місце проживання [PERSON] не встановлено. Звертаючись із позовною заявою до суду, позивач вказала, що підставою для звернення саме до Дарницького районного суду м. Києва є те, що за відповідачем зареєстроване право власності на нерухоме майно, яке знаходиться на території Дарницького району м. Києва. Відповідно до долученої до позову копії договору купівлі-продажу квартири від 22 квітня 2011 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 8 квітня 2024 року зазначена квартира зареєстрована на праві приватної власності за позивачем (1/2) та відповідачем (1/2). Ухвалою від 09 квітня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 травня 2024 року на 10:30 год. Судове засідання призначене на 08 травня 2024 року було відкладено, у зв`язку із неявкою сторін на 11 червня 2024 року на 10:00 год. У судове засідання призначене на 11 червня 2024 року сторони не з`явилися, у матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача, у якій також зазначено, що позовні вимоги позивач просить задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, процесуальні документи, копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу на адресу місця знаходження майна, співвласником якого він є: [ADDRESS] , однак поверталися до суду без вручення з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Окрім того, повістка про виклик до суду надсилалася відповідачу на адресу електронної пошти, яка зазначена у позовній заяві. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 05 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 554, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.6) Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3382, серія [NUMBER] (а.с.7). Позивач зазначила, що шлюбні відносини сторони припинили у листопаді 2022 року. Збереження шлюбу є неможливим, шлюб існує формально. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved