Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

У березні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірваний у 2014 році. Під час перебування у шлюбі у 2011 році вони усиновили дитину - [PERSON] , [INFO]. Після усиновлення [PERSON] почав відвідувати дитячий садочок, звідки на нього постійно надходили скарги від вихователів і батьків дітей, яких він кожного дня бив та крав цукерки. При цьому [PERSON] не слухав вихователів, не реагував на їх зауваження. Позивачка разом зі своєю матір`ю на вимогу вихователів по черзі відвідували садок і були присутніми на заняттях щоб здійснювати нагляд за поведінкою. З [PERSON] проводилися розмови, однак поведінка його не змінювалась. У 2011 році позивачка захворіла на онкозахворювання, їй було встановлено інвалідність. В 2015 році [PERSON] пішов до школи. Позивачка постійно слідкувала за його навчанням, допомагала в усьому, але в школі він поводився агресивно, бив та ображав дітей, крав у однокласників гроші, псував їх речі. Провчився до другого класу, на вимогу батьків однокласників його виключили зі школи. Постійно пояснювала дитині наслідки негативної поведінки, але на прохання позивачки хлопчик не реагував. Дирекцією школи було направлено [PERSON] на комісію ІЦР , яка вирішила відправити його на навчання в Правдинську школу - інтернат, де [PERSON] навчався до 2020 року, приїздив додому на вихідні та під час канікул. У 2016 році позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та народила сина. Чоловіка матері [PERSON] не сприймав, говорив, що він його слухати не буде. Під час навчання в [PERSON] спеціальній школі на дитину продовжували надходити скарги від вчителів та вихователів на його неохайність, агресивну поведінку. Також, під час перебування [PERSON] вдома він постійно крав речі, кошти у батьків, хоча батьки постійно забезпечували сина необхідним. Коли в 2020 році почалася епідемія Ковід-19, Правдинську школу закрили на карантин і [PERSON] повернувся додому. [PERSON] обманював матір, відмовлявся від навчання, ображав її цензурними словами, на зауваження не реагував, втікав з дому і по декілька днів його не було, його постійно розшукували працівники правоохоронних органів. Дитина ішла з дому бо не хотіла вчити уроки, не хотіла нічого робити і говорила, що буде поводити себе так, як вважає за потрібне. У 2023 році [PERSON] довідався, що він є усиновленим, що ускладнило його стосунки з позивачкою. З вересня 2023 року управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради направило [PERSON] до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, який знаходиться у м. Шостка Сумської області для корегування та покращення його поведінки. Зазначає, що позивачка цікавиться його поведінкою, яка не змінилась на краще. Через неналежну поведінку усиновленої дитини, яка вийшла з-під контролю, весь час перебуває у стані стресу, що негативно відборажається на здоров`ї позивачки. У [PERSON] відсутня повага до неї, як до матері. Він поводиться нечемно з нею, її чоловіком та іншими близькими родичами, говорить неправду, ображає, висловлюється на їх адресу нецензурними словами. Тікаючи з дому, показує, що не бажає жити з позивачкою. Оскільки між позивачкою та дитиною незалежно від волі позивачки, як усиновлювача, склалися стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання позивачкою батьківських обов`язків, відповідно до ч. 1 ст. 238 СК України є підстави для скасування усиновлення. Просить ухвалити рішення, яким скасувати усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , вчинене на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2011 по цивільній справі №2-0-40/11 відносно позивачки. Внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, виключивши відомості про неї як про матір. Передати неповнолітнього [PERSON] на виховання батьку - відповідачу [PERSON] , а при неможливості передачі дитини батьку - передати її органу опіки та піклування в особі управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Ухвалою суду від 21.03.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 29.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснила, що проблеми із дитиною виникли після того, як його віддали у дитячий садочок, де він постійно ображав дітей та крав у них речі. Позивачка по черзі зі своєю матір`ю чергували у групі, оскільки в іншому випадку вихователі відмовлялися приймати дитину до групи. У першому класі були такі ж проблеми. Після першого класу, враховуючи постійні скарги батьків та вчителів на дитину, їм було запропоновано залишити школу. Інші школи міста відмовлялись приймати дитину. Тому [PERSON] було влаштовано у школу - інтернат. Наразі [PERSON] коли буває не у навчальному закладі, більшість часу проводить у бабусі - матері позивачки, відмовляється проживати у квартирі, де проживає позивачка. Відноситься негативно до позивачки та членів її сім`ї, ображає, не слухається. Тікає з дому на декілька днів. Позивачка із сім`єю вимушені його розшукувати, звертаються з цього приводу до поліції. Жебракує, повідомляє людям, що його батьки зловживають алкогольними напоями, а йому нічого їсти, хоча дитина забезпечена усім необхідним. Вилучені гроші витрачає на свій розсуд, переважно на цигарки. Заходи виховного характеру не дають результатів. Позивачка має незадовільний стан здоров`я, їй не можна нервуватись, однак через постійні проблеми з дитиною, перебуває у стресі. Стосовно взаємовідносин дитини із колишнім чоловіком зазначила, що протягом періоду проживання дитини у сім`ї позивачки саме вона займалась вихованням [PERSON] . Наразі колишній чоловік є військовослужбовцем. Не бажає брати на себе відповідальність за [PERSON] та займатись його вихованням. У провадженні суду перебуває справа за його позовом про скасування усиновлення. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не надав. У судовому засіданні представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради позов підтримала. Зазначила, що сім`я перебуває під наглядом служби. Співробітники служби неодноразово за зверненнями позивачки проводили виховну роботу з [PERSON] . Дитина під час бесід обіцяла виправитись, однак вжиті заходи не призводили до бажаного результату. У судовому засіданні представник третьої особи Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей повідомила, що [PERSON] вже не перебуває у даному закладі. Під час навчання у закладі проявив себе з негативної сторони: жебракував, просив гроші у людей, мотивувавши прохання тим що йому нічого їсти. Виручені гроші використовував на свій розсуд. Обмінював речі, якими забезпечували його позивачка та заклад, на цигарки. Позивачка постійно брала участь у вихованні [PERSON] , цікавилась його навчанням та проживанням, привозила речі. На вихідних та під час канікул [PERSON] їздив додому. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2011 у справі №2-0-40/11за заявою [PERSON] та [PERSON] ними усиновлено [PERSON] . Внесено зміни до актового запису про народження дитини: змінено прізвище на « [PERSON] », по батькові на « [PERSON] » (а.с. 4). 30.05.2011 видано свідоцтво про народження, у якому батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням від 03.03.2014 Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/538/14-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] (а.с. 6). 22.04.2016 позивачка уклала шлюб із [PERSON] , її прізвище після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] у позивачки народився син [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до психолого - педагогічної характеристики учня 2-Б класу [PERSON] , складеної КУ Сумська ЗОШ №26 дитина потребує постійної активізації й контролю в школі як з боку вчителя, так і матері. Завдяки наполегливій роботі мами з сином домашні завдання виконуються на середньому рівні, але за самостійні роботи в класі учень отримує оцінки початкового рівня. Правил поведінки не дотримується, поводить себе неврівноважено, постійно отримує зауваження. На перервах часто вступає у конфліктні ситуації, б`є дітей. Результати психологічного обстеження показали низький рівень стійкості уваги, короткочасної пам`яті, невербального інтелекту. Мати приділяє увагу вихованню сина, допомагає в навчанні. Відповідно до висновку за даними експериментального психолого-педагогічного дослідження [PERSON] , складеного 13.02.2024 Обласним центром соціально-психологічної реабілітації дітей емоційно-вольова сфера характеризується незрілістю та неконтрольованістю вольових процесів, імпульсивністю, неадекватним рівнем домагань, але достатньо позитивним «Я»-образом, середнім рівнем тривожності. [PERSON] - соціально пасивний, залежний від обставин, які виникають. Має нестійкий тип акцентуацій. З причин несформованості критичного мислення, низького рівня самодисципліни, відсутності морального та естетичного контролю за своєю поведінкою підліток часто є учасником та ініціатором неправомірних вчинків, наслідки яких не бажає усвідомлювати (подаровані речі намагався виміняти на цигарки). Підвищений рівень конформності свідчить про великий ризик підпадання під вплив асоціальних компаній та груп. В спілкуванні з однолітками може проявляти грубість та незначну фізичну силу. Не конфліктний, але в разі фрустрації здатний до агресії та самозахисту (а.с. 10). Відповідно до психолого - педагогічної характеристики [PERSON] , складеної Обласним центром соціально-психологічної реабілітації дітей, складеної 26.03.2024, [PERSON] перебуває у закладі з 14.09.2023 у зв`язку з тим, що хлопець постійно залишав місце свого проживання, схильний до протиправної поведінки. Безпідставно уходив з сім`ї, не ночував вдома, порушував дисципліну. Протягом перебування в центрі підліток зарекомендував себе як активний, але емоційно-нестабільний. Діти молодшого віку неодноразово скаржились на те, що хлопець їх бив та ображав. Бесіди педагогічних працівників ні до чого не приводили, через деякий час він знову вдавався до образ. На зауваження дорослих часто реагував нецензурною лайкою. Дуже чутливий до критики у власну адресу. Поведінка характеризується показовою демонстративністю та самовпевненістю. Показники пізнавальних здібностей та інтелектуального розвитку є низькими та недостатніми для віку. Особливу увагу приділяє матеріальній стороні життя. Для того, щоб отримати гроші, вдається до обману та маніпулювання до матері, знайомих та однолітків. У культурному та громадському житті займає пасивну позицію, але господарські доручення завжди охоче виконує. Мати турбується про сина, підтримує тісний зв`язок із адміністрацією та вихователями закладу (а.с. 65). Відповідно до епікризу від 11.04.2024, наданого КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» [PERSON] встановлено діагноз: змішані розлади поведінки та емоцій, невротичне заїкання легкого ступеню (а.с. 71) Відповідно до копій талонів - повідомлень позивачка неодноразово зверталась до органів поліції з приводу неадекватної поведінки та образ на її адресу та адресу бабусі з боку [PERSON] , з приводу відсутності дитини вдома та небажання повертатися (а.с. 11-12). Позивачка має ряд хронічних захворювань, їй встановлена 3 група інвалідності (а.с. 13-21, 72). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, суду пояснила, що з півторарічного віку з [PERSON] постійно були проблеми у вихованні, хоча вихованню приділялось багато уваги. [PERSON] не хоче жити у позивачки вдома, а коли живе у свідка - постійно тікає з дому на декілька днів, вони вимушені його розшукувати. Жебракує, розказує що вдома нічого їсти, краде речі. [PERSON] створює неможливі умови проживання як для позиваки, так і для інших членів сім`ї. У нього відсутня повага до позивачки, баби та діда. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивачка та він з дружиною як могли піклувались про [PERSON] , однак його характер стає все гірше. На спроби виховання [PERSON] говорить «добре», однак поведінки не змінює. Має погану компанію, втікає з дому на декілька днів. Ображає та висловлюється нецензурно по відношенню до членів сім`ї. Декілька разів намагався застосувати фізичну силу по відношенню до діда. Судом була проведена бесіда з неповнолітнім [PERSON] , за наслідками бесіди [PERSON] не висловив своєї категоричної позиції стосовно скасування усиновлення. Йому відомо, що він є усиновленим. Більш комфортно йому проживати разом із матір`ю позивачки. У бесіді позивачку називав виключно «вона». Пояснив, що не має конфлікту із членами сім`ї. Стосовно його уходів з дому та взаємовідносин у зв`язку з цим із поліцією пояснив, що позивачка безпідставно викликала поліцію, оскільки він намагався підробляти вантажником, і не встигав вночі потрапити додому. Планує навчатись далі за спеціальністю «повар», подав документи у навчальний заклад. Відповідно до висновку, складеного органом опіки та піклування, складеного 07.06.2024, управлінню було відомо про ситуацію в родині, яка склалася. З [PERSON] неодноразово працівники управління проводили роз`яснювальну роботу, також з ним проводили профілактичну роботу працівники правоохоронних органів, але результату не було. Тому у вересні 2023 року за направленням служби у справах дітей Сумської ОДА [PERSON] був влаштований до обласного центру соціально психологічної реабілітації м. Шостка. Через скарги на поведінку [PERSON] , його було направлено до КП «Обласного закладу з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», де після обстеження йому було встановлено діагноз «змішані розлади поведінки та емоцій», після вибуття з медичного закладу [PERSON] за заявою матері влаштований до Глинської спеціалізованої школи, де перебуває на сьогоднішній день. Управління на підставі обставин, які склалися між усиновлювачем та дитиною, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, вважає можливим скасування усиновлення. За змістом ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті «майнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, онуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням, всиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення падає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до вимог ст.239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами, відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. З матеріалів справи, пояснень свідків, представників органу опіки та піклування, навчального закладу, де перебував неповнолітній, вбачається, що із [PERSON] постійно проводилась робота з виховання та соціальної адаптації не лише з боку позивачки та її батьків, а і, за її ініціативи, з боку педагогів та психологів. Вжиті заходи не призвели до бажаного результату. Суд критично відноситься до пояснень неповнолітнього, який заперечував наявність конфліктних відносин з позивачкою та членами сім`ї, оскільки ці пояснення суперечать матеріалам справи та дослідженим доказам. Судом встановлено, що між усиновлювачами [PERSON] та дитиною [PERSON] склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Ці відносини склалися незалежно від волі усиновлювача. Відповідно до ч. 1,2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом №3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що наведеними доказами доведено і об`єктивно підтверджено факт того, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, а тому позов наявні підстави для скасування усиновлення. Відповідно до ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі наведеної норми підлягають виключенню з актового запису про народження [PERSON] відомості про позивачку, як про його матір. Відповідно до ч.3 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Матеріалами справи не підтверджується, що колишній чоловік позивачки [PERSON] висловив бажання у подальшому виховувати [PERSON] . З копії ухвали суду від 24.04.2024 у справі №591/3068/24 вбачається, що [PERSON] також звернувся із позовною заявою про скасування усиновлення відносно [PERSON] . А тому суд вважає, що в інтересах дитини слід передати її органу опіки та піклування Сумської міської ради.

Outcome: approved