Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , 3-і особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, Служба у справах дітей Вільнянської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2015 року у справі № 332/645/15-ц було розірвано. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку із чим позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2014 року у справі № 332/5250/14-ц було стягнуто аліменти з відповідача на утримання спільної неповнолітньої дочки в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитино повноліття. Однак відповідач ніколи аліменти не сплачував, станом на 01.05.2023 року має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 113710,50 грн. Зазначає, що відповідач [PERSON] приблизно у вересні 2015 року поїхав з дому і більше не повертався. Він фактично самоусунувся від виховання дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, взагалі не приймає ніякої участі в житті дитини. Останній раз телефонував дочці у 2018 році. На сьогоднішній день позивачу не відоме місце його фактичного проживання, він не телефонує ані їй, ані дитині, дочкою не цікавиться, матеріально не утримує не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Він ніколи не забезпечував необхідного харчування, медичного огляду, лікування, зовсім не спілкується з дитиною. Всі обов`язки по вихованню і утриманню дитини виконує позивач та її теперішній чоловік [PERSON] . Згідно із висновком спеціаліста-психолога за результатами проведеного психологічного обстеження [PERSON] , [INFO] від 20 квітня 2023 року, вона ідентифікує себе із сім`єю в якій проживає, а саме: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , сестра - [PERSON] . Проживаючи зі своєю сім`єю, вона відчуває в ній підтримку, увагу, турботу, любов і почувається в ній психологічно благополучно. У процесі обстеження було виявлено, що у [PERSON] відсутній психоемоційний зв`язок з батьком, [PERSON] . Образ батька, [PERSON] (в процесі обстеження [PERSON] називала його просто «він») описаний таким чином: «бросил меня с мамой, когда я была маленькая, обещал позвонить мне, и не позвонил, и не звонит, если он придет ко мне, я закрою перед ним дверь, он предатель». В результаті проведеного дослідження, можна однозначно стверджувати, що виявлена відмова [PERSON] від можливого (оскільки за словами [PERSON] , [PERSON] тривалий час, близько 4 років не виходить на зв`язок: не дзвонить, не пише) спілкування і взаємодії з батьком, обумовлена поведінкою батька, [PERSON] (безініціативність у спілкуванні, байдужість до доньки). Ця позиція [PERSON] обумовлена власним когнітивним аналізом поведінки та дій [PERSON] , протягом того періоду, коли вони ще взаємодіяли та періоду, коли процес спілкування перервався. Позиція [PERSON] щодо взаємодії з батьком є самостійною та впливу третіх осіб на її не бажання спілкуватися з батьком не виявлено. Аналіз проведеного обстеження та бесіди з [PERSON] показує, що можна однозначно стверджувати про емоційну значущість та психологічну прихильність [PERSON] до матері, [PERSON] , з якою їй психологічно благополучно, і категоричне небажання взаємодіяти та спілкуватися з батьком, [PERSON] , який зі слів [PERSON] , самостійно не виявляє активності встановити з донькою комунікативний процес. Таким чином, спираючись на бесіду з [PERSON] , можна стверджувати, що [PERSON] не бере участі в житті своєї дочки, усунувшись від спілкування та взаємодії з нею. Вважає, що вищезазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. На підставі вищевикладеного просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.12.2023 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 року зобов`язано Службу у справах дітей Вільнянської міської ради (м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4) надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] з приводу позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.04.2024 р. на 08 год. 45 хв. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності не надав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Про дату, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток на останню відому адресу місця його реєстрації, повідомленням через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився. 21.11.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи Служба у справах дітей Вільнянської міської ради у судове засідання не з`явився. 06.06.2024 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: - Свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 18.07.2015 року (а.с. 8); - Свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 29.12.2007 року (а.с. 9); - Свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , Серії [NUMBER] від 26.01.2009 p., виданим Чистяківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 41 (а.с.10); - Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2015 року, яким позовні вимоги задоволені. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 29.12.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 502. Рішення набрало законної сили 27.03.2015 року (а.с. 11). - Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2014 року, яким позовні вимоги задоволені. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , уродженця м. Торез, Донецької області, який мешкає за адресою: [ADDRESS] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] , уродженки м. Торез Донецької області, яка проживає за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.10.2014 р. до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. в дохід держави. Допущено негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Рішення набрало законної сили 01.12.2014 року (а.с. 12). - Висновком спеціаліста-психолога завідувача кафедрою психології Запорізького національного університету Губа Н.О. від 20.04.2023 року щодо психологічного обстеження [PERSON] , [INFO] . (а.с. 15-20); - Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] у розмірі 113710, 50 грн. (а.с. 22-23). - характеристикою [PERSON] , складеною спільно директором [PERSON] та класним керівником Кіріян Т. Вільнянської гімназії «Світоч» ВМР. (а.с. 24). Ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч. 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У судовому засіданні вивчено та оголошено висновок Виконавчого комітету Вільнянської міської ради, як органу опіки та піклування від 30.10.204 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що Виконавчий комітет Вільнянської міської ради, як орган опіки та піклування,

Outcome: approved