Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищевказана цивільна справа. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2024 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нотари О.І., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., [PERSON] про застосування наслідків недійсного правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності в порядку спадкування та позов [PERSON] до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нотари О.І., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про застосування наслідків нікчемного правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.В судове засідання сторони не викликались (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані і добуті докази суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] була надана професійна правнича допомога адвокатом Цуркою Н.О. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 10/01-22 від 10.01.2022 року. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 15.05.2024 року загальна вартість виконаних робіт складає 75 000, 00 грн (надання правових консультацій, опрацювання законодавчої бази, підготовка позовної заяви, представництво інтересів в судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка клопотань). 22.05.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просять відмовити у задоволенні заяви, оскільки вважають, що [PERSON] було відмовлено у задоволенні однієї позовної вимоги, а дві задовольнили, то в пропорційному співвідношенні витрати можуть бути покладені лише у розмірі 66,6 % від загальної вартості. Також, вказують, що в договорі про надання професійно правничої допомоги № 10/01-22 від 10.01.2022 року не зазначена істотна умова договору, а саме ціна договору. 23.05.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просять відмовити у задоволенні заяви, оскільки вважають, що до нього не було задоволено жодної позовної вимоги. Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 75 000,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат. Враховуючи, що Цурка Н.О. була представником всіх позивачів як за первісним позовом так і за позовом третьої особи, рішенням суду позов задоволено частково, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту в суді позиції позивача, вимоги щодо витрат заявлені відносно одного з позивачів, тому заява про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідачів на користь [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а сума підлягає зменшенню до 15 000,00 грн, яка відповідає розумному розміру та критерію реальності таких витрат.

Outcome: partial