Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи її тим, що на підставі виконавчого листа Немирівського районного суду Вінницької області від 21.02.2018р. № 140/2123/17, із позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач працює у Збройних Силах України, військова частина [NUMBER] , визнає свій обов`язок про необхідність утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Розмір аліментів, що стягується із нього у 1/4 частці із грошового забезпечення перевищує реальні потреби дитини, виходить що позивач самостійно його забезпечує, а це суперечить обов`язку обох батьків утримувати свою дитину. На сьогоднішній день, позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки має на утриманні двох дітей від другого шлюбу, донька - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] , а також дружина, [PERSON] . [INFO] , яка на даний час займається вихованням доньок та ніде не працює. Зважаючи на вищевикладене вважає, що за рішенням суду повинно бути зменшено розмір аліментів до 1/6 частки від усіх його доходів, що є більшим чим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виклад позиції відповідача. 09.02.2024 року на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. В умовах повномасштабної війни України з росією, аліменти є єдиним стабільним доходом у їхній сім`ї, тому що ситуація в країні є вкрай не стабільною. Крім того згідно рішення суду позивач зобов`язаний був сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини. Але дохід позивача ніхто не контролював і відповідач завжди отримувала аліменти у розмірі 1080 гривень. З початку мобілізації позивача (це 2022 рік) аліменти поступали не рівномірно але вона і не вимагала у зв`язку із тим що позивач був на службі. У вересні 2023 року Липовецька виконавча служба зв`язалась із нею стосовно уточнення її даних. Вони обговорили заборгованість позивача і вирішили зв`язатись із військовою частиною позивача аби аліменти почали утримуватись на пряму із його доходу. У вересні 2023 року, відповідач написала заяву про відсутність заборгованості, тому що позивач проходив службу в ЗСУ і вона відчувала вдячність за його роботу. Вирішила пробачити йому заборгованість і не розбиратись, тому з вересня вони почали вести рахунок із нуля. Військова частина почала вчасно перераховувати аліменти із цього часу. Вже після сплати 2 місяців аліментів, позивач подав позов про їх зменшення. Наголошує також, що спільна з позивачем дитина також потребує задоволення основних соціальних і культурних потреб, придбання продуктів, одягу, лікування нехронічних захворювань, відпочинку, відвідування спортивних секцій та гуртків для розвитку. Також хоче наголосити що дитині уже 16 років і це підліток, тож ціни на одяг, взуття і соціальні та культурні потреби вже прирівнюються до дорослого. Отримуючи кошти у вигляді аліментів від позивача, відповідач утримує дитину, забезпечує її продуктами харчування, одягом, непродовольчими товарами, крім того, забезпечує її відвідання спортивного залу, абонемент до якого коштує 1000 грн./місяць та за потреби беруть тренера це 350 грн./одноразово. Також дитина вирішила самостійно освоювати програмування тому приймає участь у різних марафонах як платних так і безкоштовних. У 2023 н.р. син вступив до коледжу, який знаходиться у м. Вінниця. Тож додалися нові витрати, а саме оплата проїзду Немирів-Вінниця 100 гривень в одну сторону, купівля проїзного документа щомісяця на проїзд по місту Вінниця, витрати на начальні матеріали та посібники, книги, матеріальну допомога для коледжу - 2000 гривень та оплата гуртожитку 750 грн./місяць. Крім того, на час канікул та вихідних дитина подорожує разом із відповідачем, з метою відпочинку і оздоровлення та задоволення своїх соціокультурних потреб. Так, упродовж 2022-2023рр року він відвідав низку подорожей, серед яких країни [PERSON] та Македонія (морський відпочинок у 2022 та 2023рр) та Івано-Франківська область (Карпати). Витрати на подорожі також взяті з суми аліментів та власного доходу відповідача. Враховуючи те, що всі роки аліменти відповідач отримувала не стабільно і всю заборгованість за роки позивачу пробачила, вона вважає що до повноліття їхня спільна дитина має право отримати свою частину аліментів в повному обсязі, а саме частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму. Інші заяви по суті справи 18.03.2024 року від представника позивача, адвоката Голівського В.В. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, із змісту якої вбачається, що звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилося двоє дітей від другого шлюбу, донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Отже, у нього на утриманні перебувають троє дітей (сина від першого шлюбу та двоє доньок від другого) та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за малолітніми дітьми. Зменшення розміру аліментів на утримання дитини з частки всіх видів доходів позивача на 1/6 частку його доходів у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану не буде спрямовано на належне забезпечення сина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи інтереси усіх трьох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] підлягають задоволенню, а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів позивача до 1/6 частки його доходів. 05.04.2024 року на адресу суду надійшли заперечення від відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 180 ЦПК України, до заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До поданого заперечення, відповідача не додано доказів направлення їх копій іншим учасникам справи. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені статтею 183 ЦПК України. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік вказаний у цій статті та інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Оскільки докази надсилання копій заперечення всім учасникам справи відсутні, останнє належить залишити без розгляду. Заяви, клопотання позивача, відповідача 26.02.2024 року від представника позивача, адвоката Голівського В.В. на адресу суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 18.03.2024 року від представника позивача, адвоката Голівського В.В. на адресу суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Липовецького районного суду вінницької області від 30 листопада 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Немирівського районного суду Вінницької області Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024 року прийнято вище вказану позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 19.03.2024 заяву адвоката Голівського В.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфернеції задоволено. Ухвалою суду від 09.04.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Голівський В.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у заявах по суті справи. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 19.01.2018 року збільшено розмір стягнуваних аліментів з [PERSON] на корсить [PERSON] на утримання дитини [PERSON] із 500 гривень щомісячно до частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 20 лютого 2018 року. 13.03.2018 року постановою старшого державного виконавця Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 140/3123/17, виданого 21.02.2018 року Немирівським районним судом про збільшення розміру стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області від 20.11.2023 року, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , та з ним проживають за вказаною адресою дружина, [PERSON] та двоє доньок. [PERSON] працює у Збройних Силах України, загальна сума доходу за період з червня 2023 року по серпень 2023 року за винятком аліментів становить 264751,95 гривень. Як вбачається із відомостей, наданих Липовецьким відділом Державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області 23.11.2023 року, станом на 01.09.2023 заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] перед [PERSON] відсутня, згідно письмової заяви стягувачки. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, станом на 21.11.2023, відносно [PERSON] за період з 2 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року інформація відсутня. 02 липня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Відповідно до довідки про доходи від 06 лютого 2024 року, [PERSON] з серпня 2023 року по січень 2024 року отримала загальну суму доходу без урахування аліментів тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок гривень. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування \~ \~ \~ \~ Згідно із ч. 1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом спору у цій справі є вимога, щодо зміни розміру присуджених судовими рішеннями аліментів на неповнолітню дитину. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтями 150, 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Частинами першою, другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження». Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Водночас, при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, якими врегульовано обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до положень ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як роз`яснено в пункті 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»). Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18)). Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, у якому зазначено, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Народження обумовлює зміну матеріального стану платника аліментів, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80\~цього\~Кодексу\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Висновки суду Судом встановлено, що на час винесення рішення Немирівського районного суду Вінницької області 19.01.2018 року про збільшення розміру стягуваних аліментів на сина [PERSON] , у нього вже була спільна з [PERSON] дитина, дочка [PERSON] , якій на той момент було менше одного року. Вже після винесення рішення Немирівського районного суду Вінницької області 19.01.2018 та відкриття виконавчого провадження з виконання цього рішення, у позивача народилася ще одна спільна з [PERSON] дитина, [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що після стягнення судовим рішенням Немирівського районного суду Вінницької області 19.01.2018 року про збільшення розміру стягуваних аліментів на сина [PERSON] , у позивача у лютому 2019 року народилася донька від іншого шлюбу, виходячи з інтересів та потреб усіх дітей, рівності обов`язку батьків по її утриманню, суд вважає, що справедливим буде стягувати з позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягення дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів відповідатиме ст. 183 СУ України та забезпечить баланс учасників сімейних відносин, що склались у цій справі. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при зверненні до суду із позовною заявою [PERSON] було сплачено 1073,60 грн. судового збору та суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви у повному обсязі, із відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved