Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] в місті Мукачеві, не залишивши розпорядження щодо майна на випадок смерті. Позивач зазначає, що спадкоємцями за [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є с діти померлої - донька [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] , спадщину не прийняв. До складу спадщини входить 1/4 квартири [ADDRESS] . 04.04.2023 року позивач звернулась до Сьомої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 11.05.2023 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач просить визнати поважними причини пропуску такого строку, що пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для мене на вчинення цих дій. Так, з початком збройної агресії Російської Федерації проти України, 03.03.2022 позивач та [PERSON] , виїхали до більш безпечного місця до м. Мукачево Закарпатської області та отримали статус внутрішньо переміщених осіб. Оскільки останнєю волею матері було бажання бути похованою на малій батьківщині, позивач поховала її в м. Христинівка Черкаської області і знову повернулась до м. Мукачево. Крім того, тривалий час не працювали державні реєстри, а тому числі і Спадковий реєстр. За таких обставин позивач звернулась до суду та просить суд визначити ??додатковий строк у три місяці з моменту набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] за померлою [INFO] [PERSON] . На виконання вимог ст.31 ЦПК України, суддею Печерського районного суду м. Києва, 06 липня 2023 року постановлено ухвалу про передачу справи для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито 26 вересня 2023 року, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представником Київської міської ради подано відзив на позов, в якому вказано прохання розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Позивачтакож просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тімонов Євгеній Ігорович в судове засідання не з`явився про дату та час розгляду повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Мукачеві, Мукачівського району Закарпатської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), копія якого наявна в матеріалах справи. Померла була матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області від 19.11.2002, актовий запис №88 та свідоцтвом про укладення шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1676 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, серія [NUMBER] , після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка " [PERSON] " (копії свідоцтв наявні в матеріалах справи). Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] на праві власності належала 1/4 частина кв. [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.02.2017 р., видане державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс О.Ю. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. Так, матеріали справи не містять відомостей про складення [PERSON] заповіту. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу., як це визначено ч. 2 ст. 1223 ЦК України. За полорженнями ч. 1 ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач вказує, що другий спадкоємець першої черги є її брат [PERSON] , який не прийняв спадшину за померлою матір`ю, разом з тим матеріали справи не містять будь - яких доказів на підтвердження зазначених обставин. Так, 11 травня 2023 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою [PERSON] у зв`язку із спливом шестимісячного строку , встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини(копія постанови наявна в матеріалах справи). За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що причини пропуску, встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року ( зі змінами) в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє і на день розгляду справи. Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Так, на глибоке переконання суду, позивач була позбавлена в зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та необхідністю переїзду до більш безпечного місця проживання ніж м. Київ, звернутись до нотаріуса з завою про прийняття спадщини у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними, і доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved