Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Представник позивача\~ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіна А. В. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 29 липня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8775546446 (далі по тексту рішення Кредитний договір 1). 27 січня 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року (витяг з Реєстру боржників), ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 42\~732,15 гривень, з яких: 26\~111,51 гривень основна сума боргу; 2\~767,95 гривень заборгованість за річними відсотками; 13\~852,69 гривень сума заборгованості за щомісячними відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення про необхідність погашення наявної заборгованості, відповідач свої зобов`язання не виконує. Після отримання права грошової вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування відповідачу штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 20230127 від 29 липня 2021 року в розмірі 42 732,15 гривень. 18 жовтня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2481816 (далі по тексту рішення Кредитний договір 2). Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТзОВ «Лінеура Україна» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 05 травня 2023 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 05052023, відповідно до умов якого ТзОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05 травня 2023 року до Договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача в сумі 20\~512,10 гривень, з яких 7000 гривень заборгованість за основним боргом, 13\~512,10 гривень заборгованість за процентами. Після отримання права грошової вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування відповідачу штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 2481816 від 18 жовтня 2021 року в розмірі 20\~512,10 гривень. 07 жовтня 2021 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3152817811/738645 (далі по тексту рішення Кредитний договір 3). Кредитний договір 3 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 12 серпня 2022 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Згідно з Реєстром боржників від 12 серпня 2022 року до Договору факторингу № 12082022 ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача в сумі 17\~987,50 гривень, з яких 5000 гривень сума заборгованості за основним боргом; 12\~987,50 гривень заборгованість за процентами. Після отримання права грошової вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування відповідачу штрафних санкцій. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 3152817811/738645 07 жовтня 2021 року в розмірі 17\~987,50 гривень. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за вищевказаними трьома кредитними договорами в загальному розмірі 81\~231,75 гривень та судові витрати у розмірі 2\~684,00 гривень. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року позов ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8775546446 від 29 липня 2021 року в розмірі 42 732,15 гривень, за кредитним договором № 2481816 від 18 жовтня 2021 року в розмірі 20 512,10 гривень, а за кредитним договором № 3152817811/738645 від 07 жовтня 2021 року у розмірі 17 987,50 гривень, а всього заборгованість у розмірі 81\~231,75 гривень, а також стягнуто витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2684,00 гривень. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року скасовано заочне рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судової повістки. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Подане адвокатом клопотання, суд до уваги не приймає та вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судової повістки. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. 29 липня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8775546446 (а. с. 8). Відповідно до умов цього кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 32\~755,00 гривень строком на 24. Окрім Кредитного договору № 8775546446 29 липня 2021 року [PERSON] підписав Паспорт кредиту від ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 5546446 (а. с. 8, 9), який є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно з довідкою ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» від 30 січня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 8775546446 станом на 27 жовтня 2023 року становить 42\~732,15 гривень (а. с. 14). 27 січня 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників (а. с. 16-18). Витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року підтверджується, що ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму заборгованості 42\~732,15 гривень, з яких: 26\~111,51 гривень основна сума боргу; 2\~767,95 гривень заборгованість за річними відсотками; 13\~852,69 гривень сума заборгованості за щомісячними відсотками (а. с. 19). 18 жовтня 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 2481816 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладення цього здійснювалось сторонами за допомогою ІТС (інформаційно-телекомунікаційної системи) ТзОВ «Лінеура Україна», доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту ІТС Товариства (п. 1.1 Договору) (а. с. 24-30). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору ТзОВ «Лінеура Україна» зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає: 7000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Також установлено, що 18 листопада 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до Договору № 2481816 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У зв`язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за кредитним договором відповідач ініціював продовження строку користування кредитом (а. с. 34). 05 травня 2023 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 05052023, відповідно до умов якого ТзОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників (а. с. 38-40). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року та Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року (а. с. 41, 42) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача в сумі 20 512,10 гривень, з яких 7000 гривень заборгованість за основним боргом, 13 512,10 гривень заборгованість за процентами (а. с. 42, 43). Після отримання права грошової вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування відповідачу штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 2481816 від 18 жовтня 2021 року в розмірі 20 512,10 гривень. 07 жовтня 2021 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3152817811/738645 (а. с. 49-50), відповідно до мов якого [PERSON] отримав фінансовий кредит в межах суми 5000 гривень строком на 30 днів, тобто до 05 листопада 2021 року. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору 3 за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 594,95 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 4,63 % на добу, тип процентної ставки фіксована. 12 серпня 2022 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників (а. с. 53-54). Згідно з Реєстром боржників від 12 серпня 2022 року до Договору факторингу № 12082022 ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача в сумі 17 987,50 гривень, з яких 5000 гривень сума заборгованості за основним боргом; 12 987,50 гривень заборгованість за процентами (а. с. 56). Після отримання права грошової вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування відповідачу штрафних санкцій. За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4\~статті 203 ЦК України). Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1\~статті 3 Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6\~статті 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8\~статті 11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із\~статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладення та підписання [PERSON] за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги. Вищевказані кредитні договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт укладення згаданих договорів та отримання коштів, які у них зазначені. Враховуючи те, що за умовами зазначених договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~не надав, відтак, заборгованість за основним боргом на підставі зазначених договорів підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст. 1050 ЦК України. Встановлено, що згідно з п. 1.2 кредитного договору № 8775546446 від 29 липня 2021 року та п.4 паспорта кредиту № 5546446 від 29 липня 2021 року відповідач отримав кредит в сумі 32755,00 гривні на 24 дні, тобто до 21 серпня 2021 року. Згідно з пунктами 1.2, 1.3 кредитного договору № 2481816 від 18 жовтня 2021 року відповідач отримав кредит в сумі 7000 гривень строком на 30 днів, з остаточним терміном повернення не пізніше 17 листопада 2021 року. Також установлено, що 18 листопада 2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до Договору № 2481816 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У зв`язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за кредитним договором відповідач ініціював продовження строку користування кредитом. Таким чином, строк користування кредитом [PERSON] продовжено на 30 днів (а. с. 34). Відповідно до індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3152817811/738645 від 07 жовтня 2021 року, відповідач отримав кредит в сумі 5000 гривень строком на 30 днів, тобто до 05.11.2021. Також з матеріалів справи слідує, що відповідач зобов`язання з повернення кредитів не виконав, грошові кошти не сплачував, у зв`язку з цим за ним утворилась заборгованість з повернення кредитних коштів в\~\~розмірі 26111,51 гривень; 7000 гривень та 5000 гривень. Відповідач у відповідності до пунктів 5, 6 паспорта кредиту № 5546446 від 29 липня 2021 року та порядку повернення кредиту (графік платежів), відповідач зобов`язаний був сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 3,35 % від суми кредиту. Згідно з п.1.4.1 кредитного договору № 2481816 від 18 жовтня 2021 року відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день. Також відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,63 % на добу відповідно до п. 1.3 договору про надання фінансового кредиту № 3152817811/738645 від 07 жовтня 2021 року. Умовами кредитних договорів передбачені можливість автоматичного продовження строку його дії, зокрема, у випадку здійснення оплати на суму не менше суми процентів, однак, матеріали справи не містять доказів здійснення позичальником платежів, що свідчить про відсутність підстав для автоматичної пролонгації кредитних договорів. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором\~№ 8775546446 від 29 липня 2021 року розраховуються до 21 серпня 2021 року, за кредитним договором № 2481816 від 18 листопада 2021 року до 19 грудня 2021 року та за договором № 3152817811/738645 від 07 жовтня 2021 року до 05 листопада 20241 року. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Таким чином, суд беручи до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитних договорах та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками: за договором № 8775546446 від 29 липня 2021 року в сумі 1097,29 гривень, за кредитним договором № 2481816 від 18 листопада 2021 року в розмірі 8358 гривень та за договором № 3152817811/738645 від 07 жовтня 2021 року в розмірі 2445 гривень. При цьому, судом враховуються саме ті відсотки, які передбачені умовами договорів, які погоджені сторонами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 гривень та заявлено позовні вимоги про стягнення 81231,75 гривень Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 50011,80 гривень, що становить 61,57 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягав би стягненню становить 1652,54 гривень.

Outcome: partial