Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 106284,75 грн. На підставі ст. 196 СК України, пославшись на наведений у позовній заяві розрахунок, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 106284,75 грн. Позовна заява надійшла до суду 06.03.2024, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача спрощене позовне провадження у справі відкрито 26.03.2023, перше судове засідання призначене на 24.04.2024 та відкладене через неявку відповідача на 28.05.2024. У судове засідання позивачка не з`явилась. Представник позивача адвокат Кушнеренко Є. Ю. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи заперечень не має. Відповідач в судові засідання 24.04.2024 та 28.05.2024 не з`явився, за місцем реєстрації судових викликів і повідомлень не отримує, про що свідчать поверненні суду без вручення рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Оголошення про виклик відповідача до суду розміщені на офіційному веб-порталі судової влади за посиланням https://admin.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud2515/lun.pdf На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, враховуючи відсутність відзиву на позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (с. 12). Згідно з судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.04.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. За судовим наказом відкрито виконавче провадження № 62119053 (с. 16). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, станом на 23.02.2024 [PERSON] має заборгованість по аліментам у розмірі 106284,75 грн. З розрахунку вбачається, що з січня 2021 року аліменти жодного разу не сплачувались, їх розмір обчислювався з середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, місячний розмір аліментів складав від 2469,25 грн до 2963,25 грн. (с.14-15). Матеріали справи свідчать про те, що відповідач неналежно виконував покладений на нього ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки не сплачував стягнуті з нього рішенням суду аліменти, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком державного виконавця. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21, провадження № 61-18434св21, стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножується на кількість днів заборгованості і помножується на 1 %; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України, якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. За обставинами даної справи суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів, тобто прострочення зі сплати аліментів виникло з його вини. Оскільки відповідач має заборгованість за сплати аліментів більш ніж за 3 роки, розмір пені, виходячи з розрахунку 1% з суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення, значно перевищуватиме розмір самої заборгованості. За таких обставин суд вважає недоцільним наводити розрахунок суми повного розміру пені, оскільки цей розмір у будь-якому випадку не має перевищувати розмір самої заборгованості. Виходячи з принципу диспозитивності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що розмір пені, яка підлягає стягненню за судовим рішенням, має складати 106 284,75, що з достатньою повнотою підтверджено розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції станом на 23.02.2024 (с.14-15). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають повному задоволенню. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 8000 грн, суд зазначає наступне. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. На підставі п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. В матеріалах справи наявний договір від № 35 від 16.02.2024, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 06.03.2024, квитанція до прибуткового касового ордеру № 35 від 16.02.2024. Заявлена до стягнення з відповідача сума 8 000 грн. включає: консультування, складання та подання адвокатських запитів, складання та подання позовної заяви, а також участь адвоката у суді першої інстанції включно до рішення суду (с. 17-19). Суд, визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвокатського об`єднання,

Outcome: approved