Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

До суду звернувся адвокат Руденко К.В. в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначає, що 10.05.2023 року між ТОВ « Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] укладений кредитний договір № 230510-59082-7, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн., строком на 150 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ КБ « Приват банк», зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 3, 5% від суми кредиту за кожен день користування. Зазначає, що кредитний договір укладений у електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 10.05.2023 року на платіжну картку емітовану АТ КБ « Приват банк». Зазначає, що відповідач не виконав умови кредитного договору у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 05.04.2024 року у розмірі 56250 грн з яких: 9 000 грн - заборгованість за кредитом; 47250 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 10.05.2023 року по 07.10.2023 року (включно) Ухвалою судді від 16.04.2024 року у справі відкрито провадження. Одночасно задоволено клопотання позивача та витребувано інформацію. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку та повернуто з відміткою «адресат відсутній» За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8ст. 178 ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Як стверджує позивач, між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] в електронній формі укладено договір № 230510-59082-7, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн., строком на 150 днів, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ «КБ « Приват банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Договір підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису Відповідно до п. 1-1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі, в тому числі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» стверджує, що договір між з відповідачем укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС), внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За умовами договору № 230510-59082-7 від10.05.2023 року сума кредитних коштів перерахована на карту [PERSON] та яка верифікована шляхом блокування певної суми грошових коштів на платіжній картці [NUMBER] яка відомі відповідачу, одноразовий ідентифікатор направлений на номер [NUMBER] смс повідомлення з сумою блокування та розмір суми блокування відповідач має вказати у відповідному полі особистого кабінету. Зазначення суми блокування на платіжній картці підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Позивач повідомляє, що ним свої зобов`язання за договором № 230510-59082-7 від 10.05.2023 року виконано у повному обсязі, про що свідчить інформаційна довідка від ТОВ « Девелопмент Інновейшинс» від 14.03.2024, згідно якої смс повідомлення від альфа імені «MONETKA» з текстом «для підтвердження згоди з умовами договору введіть 782395» доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 10.05.2023 року о 17:26:58 год. У відповіді АТ КБ «Приват банк» від 21.05.2024 зазначено, що на ім`я [PERSON] , не було емітовано карту № [NUMBER] . Телефон [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що договір № 230510-59082-7 від 10.05.2023 року був підписаний особисто відповідачем [PERSON] . Кошти за вказаним договором були переказані позивачем іншій особі, а не відповідачу. Судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу віднести на рахунок позивача. Керуючтсь ст ст 263-265, 280-289 ЦПК України, -

Outcome: dismissed