Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 15 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.02.2021 року надав відповідачці [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 10000 грн., які остання зобов`язалася повернути до 19 липня 2021 року. За користування коштами відповідач зобов`язалась протягом усього періоду користування коштами сплачувати винагороду у виді відсотків, а саме 25 відсотків (2500 грн.) щомісяця до 19 числа кожного місяця. На день подання позову до суду грошові кошти відповідач не повернула, відсотки сплатила частково (за чотири місяці, чотирма платежами по 2500 грн., загалом 10000грн., тобто по 19.06.2021 року включно), продовжує користуватись коштами, зв`язку уникає, відсотки за серпень 2021 року не сплатила, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконала, суму позики в розмірі 10000 грн. не повернула, відсотки за серпень 2021 року в розмірі 2500 грн. не сплатила, уникає контактів з ним. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав, що позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 18.02.2021 року надав відповідачці [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 10000 грн., які остання зобов`язалася повернути до 19 липня 2021 року. За користування коштами відповідач зобов`язалась протягом усього періоду користування коштами сплачувати винагороду у виді відсотків, а саме 25 відсотків (2500 грн.) щомісяця до 19 числа кожного місяця. На день подання позову до суду грошові кошти відповідач не повернула, відсотки сплатила частково (за чотири місяці, чотирма платежами по 2500 грн., загалом 10000грн., тобто по 19.06.2021 року включно), продовжує користуватись коштами, зв`язку уникає, відсотки за серпень 2021 року не сплатила, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконала, суму позики в розмірі 10000 грн. не повернула, відсотки за серпень 2021 року в розмірі 2500 грн. не сплатила, уникає контактів з ним. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене, зважаючи на невиконання відповідачкою умов договору позики, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 15 000 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 526,530,1046,1047,1049 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved