Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , призначити її піклувальником та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 квітня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] у її доньки [PERSON] та відповідача народився син - [PERSON] . Батьки хлопчика перебували в зареєстрованому шлюбі з травня 2004 року по квітень 2012 року. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла. На теперішній час відповідач проживає за межами України, життям сина не цікавиться, не проявляє зацікавленості щодо його подальшої долі, не цікавиться його успіхами, здоров`ям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, жодної матеріальної допомоги для сина не надає. Хлопчик проживає у сім`ї позивача та перебуває на повному її забезпеченні. 08 березня 2024 року рішенням Ямницької сільської ради затверджено висновок органу опіки та піклування Ямницької сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , призначити її піклувальником та стягувати з відкповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Ямницької сільської ради, в судове засідання не з`явилася, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, дочка позивача [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. У них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 01 червня 2023 року Відділом державно реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №9 (а.с.04). Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сина [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю (а.с.09). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 03 березня 1984 року Відділом ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Нордхаузен (Німеччина) реєстраційний номер S 565/2023 від 08 червня 2023 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.11-12). Відповідно до характеристики виданої Сілецькою гімназією Ямницької сільської ради, [PERSON] , [INFO] навчається у Сілецькій гімназії з першого класу. За роки навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень. Його навчанням та поведінкою завжди цікавиться бабуся - [PERSON] також належну увагу приділяє дідусь [PERSON] . Щодо навчання та виховання онука [PERSON] тримає тісний контакт з класним керівником (а.с.5). Відповідно до Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою : [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до пояснюючих записок [PERSON] та [PERSON] неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом із бабусею та дідусем, які займаються його вихованням та матеріально забезпечують (а.с. 7-8). Рішенням виконавчого комітету Ямницької сільської ради Івано-Франківської області від 08 березня 2024 року був затверджений висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Ямницької сільської ради Івано-Франківської області від 26 квітня 2024 року був затверджений висновок органу опіки і піклування про доцільність призначення піклувальником [PERSON] , [INFO] його баби [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України(ст. 1 СК України). У відповідності до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України). Ст. 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав. Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків (Постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18, Постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц, провадження № 61-4022 св 19). Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підтвердження родинних відносин позивача та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , надано свідоцтво про народження дитини (а.с.4), копія свідоцтва про народження дочки позивача та матері дитини (а.с.10), витяг про зареєстрованих осіб (а.с.6). Отже, позивач наділений правом на звернення до суду із даним позовом. Суд враховує, що наявність вини належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що фактично відповідач не цікавиться життям своєї дитини, хоч мав таку можливість, всі питання щодо його виховання вирішуються бабусею та дідусем. Виходячи з вище викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи наявність відповідно подання органу опіки і піклування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині призначення позивача піклувальником над неповнолітнім онуком. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення аліментів задоволенню не підлягають, оскільки рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2012 року з [PERSON] вже були стягнуті аліменти, зокрема, на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). На теперішній час вказане рішення чинне та підлягає виконання, а заміна сторони у виконавчому провадженні може бути здійснена в порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, враховуючи вимоги ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial