Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика», позивач, кредитодавець) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідачка, позичальник) про стягнення з останньої на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором № 334906-КС-002 від 05.07.2021 у загальному розмірі 14074,01 грн та судового збору в розмірі 2147,20 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Кіровоградський районний суд Кіровоградської області рішенням від 29.12.2022 у справі №404/7497/21 преюдиціально встановив, що 05 липня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір №334906-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 24 тижні - до 20.12.2021 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86590029% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з п.2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. 05.07.2021 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн, на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) №421706334 від 05.07.2021 та листом АТ «ТАСКОМБАНК» №8295/47.1 від 12.04.2023, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Позивачем та відповідачем строки виконання зобов`язань за договором не переносились. До теперішнього часу відповідачка лише частково сплатила позивачу заборгованість за договором, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за кредитом по договору №334906-КС-002, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила 1 (один) платіж на загальну суму 1 100,00 грн (оплата онлайн). Таким чином, частково перераховуючи кошти з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати КЦС, викладеній у постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Станом на дату подання позову відповідачка прострочила виконання своїх зобов`язань за договором. Заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту №334906-КС-002 складає 14 074,01 грн, а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 5 636,35 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 7 858,41 грн; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту - 579,25 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розглянути справу без його участі, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судові засідання не з`явилася, відзив на позов до суду не надходив. Відповідачка повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу судових повісток. Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідач не надала, про причини неявки не повідомила. Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулися до суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання», що за правилами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки, тобто повідомленням належним чином. Крім того, матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового відправлення за підписом «Гермогенової». З урахуванням викладених вище обставин, на підставі ст.280 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2022 року (справа № 404/7497/21), яке не оскаржувалося та набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" про захист прав споживачів (а.с.12-19). Згідно з вказаним рішенням судом встановлено, що 05.07.2021 між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (код ЄДРПОУ 41084239) було укладено договір №334906-КС-002 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію», на наступних умовах: Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту 24 тижні; процентна ставка в день 0,86590029, фіксована; комісія за надання Кредиту - 900 грн; загальний розмір наданого Кредиту - 6000 грн; термін дії договору до 20.12.2021; гарантована загальна вартість наданого Кредиту - 13200 грн; гарантована реальна річна процентна ставка - 3599,19 процентів. Крім цього, визначено графік платежів і вказано штрафні санкції у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів. [PERSON] підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором «G-7997» 05.07.2021 о 22:33:17. Додаток №1 до вказаного договору містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Паспорт споживчого кредиту містить усю необхідну інформацію про умови кредиту та його повернення, а також іншу інформацію. Надані відповідачем фотографії документів на ім`я [PERSON] , а саме паспорта громадянки України та РНОКПП, яка вказаними фотографіями ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, надавши про себе відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, e-mail, данні паспорту, банківського (карткового) рахунку та банківської установи), та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом про е-комерцію, підписала заяву на отримання кредитних коштів. Кредитний звіт фізичної особи - підприємця від 03.07.2021 свідчить, що [PERSON] іденфікувала себе за номером телефону [NUMBER] та електронною поштою germogenovaolia5@gmаіІ.соm, що підтверджується моніторингом дій. 05.07.2021 [PERSON] перераховано кошти у розмірі 6000 грн згідно з кредитним договором №334906-КС-002 від 05.07.2021, що підтверджується квитанцією Тас Рау №421706334 від 05.07.2021. 12.07.2021 було сплачено 1100 грн за оплату кредиту відповідно до договору №3105106106, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Платежі онлайн" TM Platon Вих.№150/02 від 17.02.2022. Суд приходить до висновку про те, що заявку [PERSON] сформовано та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 9, 11 та 12 Закону України "Про електронну комерцію". Судом встановлено також, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови. Договір містить повну інформацію щодо умов кредитування: періоду надання кредиту, розміру процентної ставки, порядку її нарахування, переліку, розміру й бази розрахунку неустойки, періоду внесення платежів, відповідальність за порушення умов договору. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність грунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19). Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17). Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17.12.2019 по справі №641/1793/17). Суд, враховуючи досліджені судом докази у цій справі і факти, встановлені рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області 29 грудня 2022 року (справа № 404/7497/21), дійшов обґрунтованого висновку про те, що 05 липня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір №334906-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 05.07.2021 позивачем перераховано [PERSON] кошти у розмірі 6000 грн згідно з кредитним договором №334906-КС-002 від 05.07.2021, що підтверджується витягом з анкети клієнта від 18.04.2023, копією квитанції «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) №421706334 від 05.07.2021 та листом АТ «ТАСКОМБАНК» №8295/47.1 від 12.04.2023 (а.с. 30, 31, 32). 12.07.2021 [PERSON] було сплачено 1100 грн за оплату кредиту відповідно до договору №3105106106 (РНОКПП відповідача), що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Платежі онлайн" TM Platon вих.№305/04 від 14.04.2023 (а.с.35). Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 18 квітня 2023 року утворилась заборгованість за договором №334906-КС-002 про надання кредиту в розмірі 14 074,01 грн, а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 5 636,35 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 7 858,41 грн; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту - 579,25 грн, що підтверджується розрахунокм заборгованості (а.с.27-29). Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачка порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 147 грн 20 коп., розмір якого визначено з урахуванням подачі позову через систему «Електронний суд». На підставі викладеного,

Outcome: approved