Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Лавренчука А.С. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивувала тим, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2022 року у справі №127/20230/22. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19.02.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/2811/18 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення, а саме з 07.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. На примусове виконання виконавчої служби вищевказаний судовий наказ позивачкою не подавався, на виконанні не перебував та не перебуває. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] . Позивач вказує, що відповідач з 03.09.2020 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс», де займає посаду - машиніст крана, а з 22.02.2023 перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] за призовом під час мобілізації у зв`язку з чим увільнений від роботи із збереженням місця роботи (посади) в ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс» на період проходження військової служби. Відповідач не має інших утриманців, дітей, непрацездатних батьків, є здоровою людиною та має можливість забезпечувати дітей, оскільки отримує дохід та грошове забезпечення у ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс» ТОВ «Будівельно-технічна компанія «Саград-Буд», військовій частині [NUMBER] . Позивач вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліментів на дитину щомісячно, у інший спосіб ніж визначено попереднім рішенням суду. Враховуючи викладене, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2018 року по цивільній справі №127/2811/18; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-технічна компанія «Саград-Буд» та у Військової частини [NUMBER] інформацію про доходи відповідача. Вказану ухвалу,\~разом із\~копією позовної\~заяви з\~додатками,\~було надіслано\~відповідачу рекомендованим\~листом з\~повідомленням про вручення\~поштового відправлення,\~яке отримано\~08.03.2024,\~що підтверджується\~поштовим повідомленням\~про вручення\~0600252820792. Крім того, 12.03.2024 ухвалу суду було доставлено до електронного кабінету представника відповідача адвоката Покоєвича А.О., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1564420 від 08.03.2024. 12.01.2024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області клопотання представник позивача про розгляд справи в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~осіб залишено без задоволення. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2024 зупинено провадження в справі до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Вказана ухвала скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 06.05.2024, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Також ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2024 клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. У визначений ухвалою суду строк відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, натомість у заяві про перехід до загального провадження від 15.05.2024, представником позивача викладені заперечення щодо обставин спільного проживання старшого сина [PERSON] , [INFO] , разом із позивачкою та зазначено, що до моменту мобілізації відповідача на військову службу син [PERSON] перебував на повному його утриманні та проживав разом із ним. На даний час син [PERSON] фактично проживає та знаходиться на утриманні батьків відповідача [PERSON] . Вказує, шо всі витрати щодо харчування, навчання, забезпечення одягом та предметами першої необхідності для сина [PERSON] несе відповідач самостійно. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Судом установлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від\~17.11.2022\~у справі\~№127/20230/22 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 20.12.2022 (а.с. 14). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.12.2008 та копією свідоцтва про народження від 13.06.2012, відповідно (а.с. 15, 16). 19.02.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення, а саме з 07.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 17). Згідно повідомлення Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №133436 від 27.09.2023 в результаті перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за останні три роки встановлено, що станом на 27.09.2023 судовий наказ №127/2811/18 від 19.02.2018 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, у відділі не перебував та не перебуває (а.с. 18). Позивачка [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію №738 від 31.08.2023, виданою МКП «УК «Київська» (а.с. 19). Згідно довідки КЗ «Вінницький ліцей №29» №02-28/209 від 22.04.2024 [PERSON] навчається у КЗ «Вінницький ліцей №29» в 9-Г класі з 01.09.2019 р. по даний час (а.с. 104). Як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання особи №56716 від 28.08.2023, виданої Департаментом адміністративних послуг ВМР, [PERSON] , [INFO] , з 28.08.2023 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.103) Згідно відповіді на адвокатський запит №2521 від 22.09.2023, наданої 03.10.2023 ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс», [PERSON] з 03.09.2022 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс» на посаді машиніста крана, при цьому повідомлено, що з 22.02.2023 [PERSON] перебуває на військовій службі (а.с. 20). Згідно довідки, виданої ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс», сума нарахованої заробітної плати [PERSON] за період з вересня 2020 року по січень 2023 року становить 430512,79 грн (а.с. 21). Відповідач [PERSON] з 22.02.2023 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині [NUMBER] , про що свідчить довідка військової частини [NUMBER] №1772 від 15.03.2023 (а.с. 23). Наказом «Про\~увільнення від\~роботи у\~зв`язку з\~призовом на\~військову службу\~під час\~мобілізації» №7/к\~від 20.03.2023\~ [PERSON] з 22.02.2023 увільнено від робити у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зі збереженням місця роботи (посади) на період проходження військової служби (а.с. 22). Згідно відомостей Державної податкової служби України (а.с. 25-27) відповідачу [PERSON] було нараховано наступні суми доходів: за 3 квартал 2022 року: 42913,44 грн - ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс», 1000,00 грн - Об`єднана профспілка організація Концерну Поділля, 40000,00 грн - ТОВ «Будівельно-технічна компанія «Саград-буд»; за 4 квартал 2022 року: 41907,68 грн - ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс», 24800,00 грн - ТОВ «Будівельно-технічна компанія «Саград-буд»; за 1 квартал 2023 року: 5139,45 грн військова частина [NUMBER] , 10796,06 грн - ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс», 25200,00 грн - ТОВ «Будівельно-технічна компанія «Саград-буд»; за 2 квартал 2023 року: 61673,40 грн - військова частина [NUMBER] , 25000,00 грн - ТОВ «Будівельно-технічна компанія «Саград-буд». Також до матеріалів позовної заяви додано відповідь військової частини [NUMBER] на адвокатський запит стосовно інформації щодо грошового забезпечення [PERSON] за період з лютого 2023 року по грудень 2023 року (а.с. 49-52). Згідно довідки про доходи №206/ФЕС від 10.02.2024, виданої військовою частиною [NUMBER] , загальна сума доходу [PERSON] за період з 22.02.2023 по 31.12.2023 складає 662513,15 грн (а.с. 57). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідні роз`яснення викладені також у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або ж погіршенням матеріального стану матері дитини остання може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (провадження № 6-143цс13), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21). Судом установлено, що позивач, з якою проживають діти, звертаючись до суду, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти саме у частці від його доходу. При цьому вказує на зміну матеріального стану відповідача (його працевлаштування). Суд зауважує, що розмір стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] було визначено судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2018 по справі №127/2811/18. Відомостей щодо припинення стягнення аліментів на підставі вказаного судового наказу матеріали справи не містять, зустрічних позовних вимог щодо його припинення у частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] відповідачем також не заявлялося. Разом з тим, відповідачем не спростовано належними доказами обставини фактичного проживання сина [PERSON] разом із позивачкою. Обставина зміни матеріального стану відповідача підтверджується матеріалами справи, що є обставиною, яка є підставою для зміни розміру аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів, зважаючи на зміну способу стягнення, то суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. Дітям: [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 15 років, та [PERSON] ,\~ [INFO] , - 11 років. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, доказів зворотного відповідачем суду не надано, тоді як діти потребують такої допомоги, а тому, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх\~видів заробітку\~(доходів)\~відповідача, але не\~менше на\~кожну дитину\~50%\~прожиткового мінімуму\~доходів громадян\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення\~старшою дитиною\~повноліття, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом виданим 19.02.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/2811/18. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved