Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

02 квітня 2024 року адвокат Щербак Тетяна Олександрівна, (надалі також - представник позивача, адвокат Щербак Т.О.) звернулась в інтересах позивача [PERSON] до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила: визначити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого [INFO] [PERSON] , тривалістю у 3 (три) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 20). Ухвалою від 08 травня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 29). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із садибного (індивідуального) житлового будинку і земельної ділянки, площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Руденківка, Полтавський район, Полтавська область. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлого батька [PERSON] . 23 березня 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса Іванівської державної нотаріальної контори Київської області Дударєвої І.Ю., який знаходиивя найближче до тимчасового розташування військової частини, де [PERSON] проходив службу, із заявою про прийняття спадщини. В подальшому, позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, де 16 серпня 2023 року відкрита спадкова справа № 68/2023, із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області від 28 березня 2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, представником позивача зазначено, що позивач із 02 квітня 2022 року і по даний час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , здійснює захист кордонів Батьківщини від збройної агресії російської федерації. У зв`язку з тим, що він виконував бойові розпорядження в населених пунктах, де не було нотаріуса, позивач не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини у строки, передбачені чинним законодавством. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] звернувся до суду з відповідною позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 33). 11 червня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просила провести розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 35). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 32). 11 червня 2024 року від [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просила провести розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 34). Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 квітня 2024 року, відповідачці встановлювався п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позовну заяву. Отримавши копію вказаної ухвали суду 16 квітня 2024 року, правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується наданої копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 6). Зважаючи на викладене, [PERSON] є батьком [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] у віці 71 рік помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 21 від 27 травня 2023 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок загальною площею (кв.м): 43,7, житлова площа (кв.м):29.6, Опис: складається в цілому з житлового будинку саманного, облицьованого цегли, літ. «А-1», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», літня кухня «Д», гараж «Е», вбиральня «Ж», колодязь питний № 1, огорожа № 2, ворота огорожі № 3, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 372245834, успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.12.2023 мати позивача - [PERSON] (а.с. 12). 20 березня 2024 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Київської області Дударєвої І.Ю. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , що зареєстрована в реєстрі за № 2-193 (а.с. 8). В подальшому, позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. за місцем відкриття спадщини (спадкова справа № 68/2023) із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Постановою вих. № 158/02-31 від 28 березня 2024 року приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманець М.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 9). Зі змісту постанови приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уманця М.В. від 28 березня 2024 року вих. № 158/02-31 вбачається, що після померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 68/2023 від 16 серпня 2023 року, відповідно до довідки № 482/16.3-48, виданої виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області 19 липня 2023 року, фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлим дружина [PERSON] . Вказано, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на ім`я [PERSON] неможливо, так як ним у встановлений законом термін не подавалася заява про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Зазначено, що прийняти та зареєструвати заяву про прийняття спадщини після шестимісячного терміну, без рішення суду, що набрало законної сили, про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ не має можливості, так як ним пропущено термін для прийняття спадщини (а.с. 9). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, позивач вказував на те, що він був позбавлений можливості вчинити відповідні дії у зв`язку із введенням на території України воєнного стану через збройну агресію російської федерації, та його перебуванням на військовій службі у лавах ЗСУ. Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на час вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20). У частині першій статті 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина друга статті 1269 ЦК України). Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей (пункти 3.3, 3.6 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). Висновки щодо правозастосування Як встановлено судом, що позивач є сином спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] лише 20 березня 2024 року, пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки він сплив 27 листопада 2023 року. Тобто, позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини майже на чотири місяці. Враховуючи процитовані вище норми, суд зазначає, якщо спадкоємець пропустив встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що позивач пояснює поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, тим, що він був позбавлений можливості вчинити відповідні дії у зв`язку із введенням на території України воєнного стану через збройну агресію російської федерації, з огляду на що він із 02 квітня 2022 року перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] та здійснює захист кордонів Батьківщини від збройної агресії російської федерації. Вказав, що виконував бойові розпорядження в населених пунктах України, де не було нотаріуса для належного оформлення заяви про прийняття спадщини. На підтвердження перебування на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 02 квітня 2022 року, надав довідки № 543 від 05 квітня 2023 року та № 477 від 14 березня 2024 року про те, що молодший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі в ВЧ [NUMBER] з 02 квітня 2022 року по теперішній час (а.с. 10,11). Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Така правова позиція була неодноразово викладена у постановах Верховного Суду, в тому числі, у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, у постанові від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, у постанові від 05.04.2021 року у справа N 591/1271/18. Суд зазначає, що на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан, який указами Президента України неодноразово продовжувався і триває на час розгляду справи в суді. При розгляді даної справи суд вважає поважними причини пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними перешкодами, а саме: введенням у державі воєнного стану та перебуванням особи на військовій службі. Суд дійшов висновку, що вказані обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в державі, здійсненням позивачем обов`язків військової служби, свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , які в свою чергу не залежали від волі позивача та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Також, за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини у даному випадку не має стати причиною усунення позивача від права на спадкування за законом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved