Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 8972 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. Вимоги мотивує тим, що вироком Ємільчинського районного суду від 06.03.2024 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме за те, що він 04.01.2024 року незаконно заволодів мотоциклом Viper V110A, р/н [NUMBER] , який належить [PERSON] . Позивач зазначив, що відповідач після незаконного заволодіння належним йому транспортним засобом значно пошкодив його, а саме розбив приладову панель та дзеркало заднього виду, вивів з ладу двигуна, пошкодив лакофарбове покриття мотоцикла, загубив державний номерний знак. На відновлювальний ремонт позивач витратив 8500 грн., а також замовив номерний знак, за який разом з доставкою заплатив 472 грн. \~ \~ \~ \~Позивач також зазначив, що кримінальним правопорушенням йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних, психологічних стражданнях. В зв`язку із незаконним заволодінням належного йому транспортного засобу в його житті сталися негативні зміни, він втратив спокій та нормальний сон, апетит, можливість нормально працювати. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у сумі 10000 грн. 02.05.2024 року по даній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21.05.2024 року. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачу [PERSON] рекомендованим листом направлялися копія позовної заяви з додатками, ухвала та судова повістка, які він отримав особисто 11.05.2024 року, що підтверджується результатом відстеження поштових відправлень, однак 21.05.2024 року в судове засідання не з`явився. Розгляд справи 21.05.2024 року не відбувся, в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, та справу було відкладено на 09 год. 15 хв. 30.05.2024 року. Відповідачу [PERSON] на адресу його проживання рекомендованим листом було направлено судову повістку, яку повернуто до суду разом із поштовою довідкою, в якій зазначено причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4\~ч.8\~ст.128\~ЦПК України\~днем вручення\~судової повістки\~є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Таким чином відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За вироком Ємільчинського районного суду від 06.03.2024 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме за те, що 04.01.2024 року приблизно о 21 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на автодорозі по [ADDRESS] , вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, що належить [PERSON] , а саме мотоциклом «VIPER V110A» з реєстраційним номером [NUMBER] , достовірно знаючи про його місцезнаходження. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно заволодіти чужим транспортним засобом, того ж дня без розриву в часі, [PERSON] через відчинені ворота пройшов на територію домоволодіння [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] . Переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, [PERSON] зайшов під дерев`яний піднавіс на території подвір`я вказаного домоволодіння та застосовуючи фізичну силу, руками виштовхав з території вищевказаного домоволодіння мотоцикл «VIPER V110A» з реєстраційним номером AM3168JA, який стояв під вказаним піднавісом на дорогу та в подальшому разом з ним залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Даний вирок набрав законної сили 08.04.2024 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду: ксерокопію рахунку, згідно якого він придбав у ФОП « [PERSON] » панель «Альфа» вартістю 700 грн., двигун в зборі «Альфа» механіка вартістю 7500 грн., дзеркало вартістю 200 грн., фарбу в балоні вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 8500 грн.; ксерокопію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №3740517016 від 05.04.2024 року, з якої слідує, що [PERSON] переказав ФОП [PERSON] в оплату товарів та послуг за ЕН/замовлення кошти в сумі 350 грн., за що сплатив комісію 27 грн., а також сплатив на користь ТОВ «Нова пошта» 95 грн. в оплату товарів та послуг за ЕН. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав, суму завданої позивачу майнової шкоди не спростував. Таким чином, майнова шкода підтверджується наданими позивачем доказами, згідно яких він витратив на ремонт мотоцикла, який після незаконного заволодіння [PERSON] був пошкоджений, кошти у сумі 8972 грн. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає,\~зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу, суд бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з незаконним заволодінням його транспортним засобом, враховуючи стан здоров`я потерпілого, його вік, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану транспортного засобу, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди\~у сумі\~5000\~грн. Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI ставка за подання до суду: позовної заяви фізичною особою про відшкодування\~моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028 грн.; позовної заяви фізичною особою майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн. Таким чином з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial