Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. 05.08.2020 року за реєстровим №25783 про звернення стягнення з позивача на користь АТ «Альфа - Банк» грошових коштів у розмірі 29\~792, 75 грн.; приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. 05.08.2020 року за реєстровим №25784 про звернення стягнення з позивача на користь АТ «Альфа - Банк» грошових коштів у розмірі 37\~890, 74 грн., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. 08.09.2020 року за реєстровим №30363 про звернення стягнення з позивача на користь АТ «Альфа - Банк» грошових коштів у розмірі 60\~187, 22 грн. такими, що не підлягають виконанню та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вказані виконавчі написи, вчинені з порушенням норм чинного законодавства, а саме заборгованість за кредитними договорами не є безспірною, останні вчинені на підставі договорів, що виникають з кредитних правовідносин, тоді як виконавчі написи можуть вчинятись лише на нотаріально посвідчених договорах. Ухвалами суду від 29.11.2023 року та 11.12.2023 року вказана позовна заява залишалася без руху та позивачу надався строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Недоліки позовної заяви було усунуто позивачем у встановлений строк та позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача у справі надійшов відзив, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог зазначила, що позивачем не заперечується укладання кредитних договорів. Взяті за кредитними договорами зобов`язання Банк виконав належним чином, неналежне ж виконання відповідачем взятих за кредитними договорами зобов`язань призвело до виникнення простроченої заборгованості. Зазначила, що позовна заява не містить посилань на відсутність у позивача заборгованості або неповноту чи неправильність здійснених кредитором розрахунків заборгованості. Крім того, зазначила, що Банком були виконані умови «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем не є безспірним. Вважала, що зауваження позивача про те, що між сторонами начебто існує спір про розмір заборгованості жодним чином не обгрунтовані, а подання позивачем позовної заяви до суду за наявності заборгованості, розмір якої не спростовано, є спробою позивача ухилитися від виконання взятих на себе зобов`язань та суперечить її попередній поведінці, а саме підписанню кредитних договорів, згідно з якими позивач безумовно погодилась з тим, що у разі неналежного виконання зобов`язань Банк отримує право стягнення заборгованості в судовому та позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~ Позивач та її представник адвокат Грібова О. А. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Інші учасники у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень щодо позовних вимог не надали. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 05.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., вчинено виконавчий напис за реєстровим №25783, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №630523323 від 30.11.2016 року, укладеного нею із АТ «Альфа- Банк» за період з 16.10.2019 року по 01.06.2020 року у сумі 29\~792, 75\~грн..\~ Згідно наданої копії виконавчого напису від 05.08.2020 року за реєстровим №25784, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №630602163 від 24.03.2017 року, укладеного нею із АТ «Альфа- Банк» за період з 10.10.2019 року по 01.06.2020 року у сумі 37\~890, 74 грн..\~ Згідно наданої копії виконавчого напису від 08.09.2020 року за реєстровим №30363, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №501127667 від 30.03.2017 року, укладеного нею із АТ «Альфа- Банк» за період з 03.10.2019 року по 01.06.2020 року у сумі 60 187, 22 грн..\~ Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О. В. від 18.12.2020 року відкрито виконавче провадження №63960071 на підставі виконавчого напису №25783, виданого 05.08.2020 року. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О. В. від 18.09.2023 у виконавчому провадженні №63960317 з примусового виконання виконавчого напису №25783 від 05.08.2020 року, накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О. В. від 18.12.2020 року відкрито виконавче провадження №63960175 на підставі виконавчого напису №25784, виданого 05.08.2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О. В. від 09.02.2021 року відкрито виконавче провадження №63960317 на підставі виконавчого напису №30363, виданого 08.09.2020 року. Згідно постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 09.02.2021 року, об`єднано виконавчі провадження №63960071, №63960175, №63960317 у зведене виконавче провадження №64442435. Матеріали справи також містять копію заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року ухваленого у цивільній справі №641/5106/21, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08.11.2008 року Відділом РАЦС по м. Харкові №1 ХМУЮ, розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище Подлєсна. Також суду надано копії кредитних договорів №630523323 від 30.11.2016 року, укладеного позивачем із АТ «Альфа- Банк»; №630602163 від 24.03.2017 року, укладеного позивачем із АТ «Альфа- Банк» та №501127667 від 30.03.2017 року, укладеного позивачем із АТ «Альфа- Банк» у письмовій формі та нотаріально не посвідчених. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. О. 05.08.2020 року за реєстровим №25783 вбачається, що підставою для вчинення напису є\~ст.87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. О. 05.08.2020 року за реєстровим №25784 вбачається, що підставою для вчинення напису є\~ст.87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. О. 08.09.2020 року за реєстровим №30363 вбачається, що підставою для вчинення напису є\~ст.87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. В порушення вказаних положень матеріального права оспорювані виконавчі написи було вчинено на підставі кредитних договорів, які нотаріально не посвідчувалися, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчих написів у безспірному порядку. При цьому стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на викладене, враховуючи заперечення позивача проти стягнення заборгованості на користь відповідача у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса таке стягнення застосовано бути не може. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання позову у розмірі 3220,80 грн..

Outcome: approved