Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію\~ [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви вказує на те, що 06.06.2024 [PERSON] була госпіталізована за направленням лікаря КЗ «ОЦЕМД» та МК ДОР» Малишко, який після огляду пацієнтки зробив висновок про необхідність її госпіталізації у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. 06.06.2024 [PERSON] у приймальному відділенні КП «ДБЛПД» ДОР» булаоглянута лікарем-психіатром [PERSON] , який підтвердив необхідність госпіталізації до стаціонару. 07.06.2024 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідності її лікування в умовах стаціонару. Встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту F20.0». У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву. Суду пояснила, що [PERSON] страждає на психічні розлади давно. Має 2 групу інвалідності. Остання госпіталізація була у квітні 2024 року. Стан здоров`я погіршився, вона погано спить, за собою не слідкує, чує голоси. Була доставлена до лікарні за направленням лікаря- КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР» Малишко. У приймальному відділенні була оглянута черговим лікарем, який підтвердив необхідність її госпіталізації, у зв`язку з наявністю у неї психічних розладів у вигляді: контакт формальний. Напружена, негативістична. В очі не дивиться. На запитання відповідає коротко, відвертається. Під час розмови іде геть. Каже, що вдома, не зважаючи на прийом підтримуючої терапії, стало погано, стала відчувати голоси, суті їх пояснити не може, не спала. Під час розмови щось шепоче, спілкується з уявними образами. Мислення паралогічне, аутистичне, торпідне. Ехолалії. Вольові процеси знижені. Фіксована на своїх переживаннях. Критики до стану не має. Встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту F20.0». В подальшому [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, було встановлено, що остання має тяжке психічне захворювання, яке обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, тому комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». [PERSON] не заперечує проти лікування на стаціонарі. Представник [PERSON] - адвокат Губа В.В. проти задоволення заяви не заперечує. Прокурор заяву лікаря- психіатра підтримує. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно із ч. ч. 2, 5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра\~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] була госпіталізована до КП «ДБКЛПД» ДОР» 06.06.2024 за направленням КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР», у зв`язку із наявністю у неї тяжких психічних розладів. При обстеженні [PERSON] у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр [PERSON] підтвердив наявність психічного розладу у вигляді Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту. Останній раз [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «ДБКЛПД» ДОР з 28.03.2024 по 12.04.2024. Останнім часом психічний стан погіршився. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 07.06.2024 року встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, Встановлений діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїчний синдром, виражений змішаний тип дефекту, у зв`язку з чим остання потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Враховуючи,\~що [PERSON] \~ виявляє\~ознаки тяжкого\~психічного захворювання,\~у зв`язку\~з чим\~ виявляє\~безпорадність,\~вона не\~може самостійно\~задовольнити свої\~основні життєві\~потреби,\~суд приходить\~до висновку,\~що є\~ підстави,\~передбачені ст.\~14\~ЗУ «Про\~психіатричну допомогу»,\~для госпіталізації\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~до Комунального\~підприємства «Дніпропетровська\~багатопрофільна клінічна\~лікарня з\~надання психіатричної\~допомоги» Дніпропетровської\~обласної ради»\~без її\~усвідомленої згоди,\~для надання\~їй психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару, На підставі викладеного та

Outcome: approved