Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

14.12.2023р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач є його батьком, з якого за рішенням Савранського районного суду Одеської області від 20.06.2013р. на його утримання стягувались аліменти до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . На даний час позивач досяг повноліття, перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки продовжує навчання на денній формі в Північному центрі професійно-технічної освіти до 25.12.2025р., а розмір отримуваної ним стипендії не забезпечує його мінімальних потреб, у зв`язку з чим він потребує підтримки своїх батьків. Мати позивача допомагає йому з придбанням одягу, продуктів харчування, забезпечує засобами для навчання, але часто хворіє. Відповідач, який на даний час перебуває на службі в ЗСУ, відмовляється добровільно надавати йому матеріальну допомогу на утримання, хоча і має таку можливість. З огляду на зазначене, позивач, посилаючись на приписи ст.199 СК України, просить суд стягнути з відповідача на його утримання аліменти в розмірі однієї чверті частки всіх доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не довше досягнення ним 23 років. Крім того, позивач просить витребувати від відповідача довідку про його грошове забезпечення. В судове засідання позивач, який був повідомлений належним чином про про дату, час і місце засідання (а.с.36), не з`явився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив. Належним чином повідомлені відповідач та його представник в судове засідання також не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов та/або заява про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. Третя особа, повідомлена належним чином (а.с.37), в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Встановлено, що батьком позивача [PERSON] є відповідач [PERSON] , а його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 21.07.2011р. (а.с.5). Позивач зареєстрований та проживає зі своєю матір`ю за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 22.08.2023р. №378 (а.с.7). Також,\~позивач надав\~копію рішення\~Савранського районного\~суду Одеської\~області від\~20.06.2013р.,\~згідно якого\~з відповідача\~на його\~утримання було\~стягнуто аліменти в\~розмірі однієї\~чверті заробітку\~і доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2013р. по день його повноліття (а.с.6).\~ Позивач є учнем Північного центру професійної освіти, де проходить навчання з 01.09.2023р. по 25.12.2025р., що підтверджується довідкою цього навчального закладу від 15.09.2023р. (а.с.8). Судом встановлено, на час ухвалення цього рішення позивачу виповнилося 18 років, а на час закінчення навчання йому виповниться 20 років. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Разом з цим, позивачем не надано до суду жодних доказів того, що відповідач має можливість його утримувати, якими можуть бути, зокрема, підтверджені відповідними документами відомості про місце його роботи (служби), займану посаду та про розмір його заробітної плати (доходів), з огляду на що суд не може дослідити обставину, визначену ч.2 ст.200 СК України, дослідження якої є обов`язковим під час розгляду справ даної категорії. Крім того, позивач не надав до суду відомості про те, яку суму коштів він витрачає на продовження навчання, що з огляду на положення ст.199 СК України, є доказами які мають значення для вирішення справи. За правилами\~ч.ч.1-3\~ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 цього Кодексу). За змістом ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1\~і 2\~ст.77\~цього Кодексу\~визначено,\~що належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В силу ч.2 ст.78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, всупереч вимог ч.ч.1, 3 ст.12 та ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України належним чином не доведені, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Суд відмовляє у задоволенні заявленого у позовній заяві клопотання про витребування від відповідача довідки про його грошове забезпечення, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про місце його роботи (служби), а також займану посаду. Як встановлено\~ч.1\~ст.84\~ЦПК України,\~учасник справи,\~у разі\~неможливості самостійно\~надати докази,\~вправі подати\~клопотання про\~витребування доказів\~судом.\~Відповідно до\~ч.2\~цієї статті\~у клопотанні\~повинно бути\~зазначено: підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Разом з цим, позивачем не вжито заходів для отримання вказаного доказу самостійно, а також не надано доказів вжиття таких заходів, якими можуть бути, зокрема, відповідні звернення та адвокатські запити, у разі реалізації права на правничу допомогу, передбаченого ст.15 ЦПК України.

Outcome: dismissed