Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

17.08.2023 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кожухівський Я.І. звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останньої на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №01566-07/2021 в розмірі 11705,00 грн., за кредитним договором №3345306003/726390 в розмірі 11910,00 грн. та за кредитним договором №3345306003/455403 в розмірі 16560,00 грн., з тих підстав, що відповідач порушила свої зобов`язання, які передбачені зазначеними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01566-07/2021. 13.01.2023 р. між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2021 року до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11705 гривень, з яких: 5000 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 6705 гривень заборгованість за відсотками. 02.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа "Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3345306003/726390. 19.04.2022 р. між ТОВ «КУ«Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КУ«Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ«Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2021 року до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11910 гривень, з яких: 3000 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 8910 гривень заборгованість за відсотками. 07.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3345306003/455403. 19.04.2022 р. між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2021 року до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16560 гривень, з яких: 3600 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 12960 гривень заборгованість за відсотками. Кредитні договори підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконала, кредитні кошти не повернула, у неї утворилася заборгованість. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості у розмірі 40175,00 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. 12.02.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вказані кредитні договори вона не укладала, відповідно і з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариств не ознайомлювалася, ніяких договорів електронним підписом не підписувала. Кредитні кошти від фінансових компаній вона не отримувала та не зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 20.02.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він вважає відзив безпідставним, необгрунтованим та таким, що суперечить умовам укладених правочинів. 27.03.2024 року від відповідачки до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вона просила в позові відмовити повністю Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 19.01.2024 прийнято справу до свого провадження та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. У позовній заяві просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання 10.06.2024 р. не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. В судовому засіданні 28.03.2024 року [PERSON] позовні вимоги не визнала, однак пояснила, що кредитні кошти отримувала, проте не пам`ятає в якій саме фінансовій компанії і в якій сумі. Вважає нараховані позивачем відсотки завищеними, просила суд стягнути з неї лише суму заборгованості за основною сумою боргу. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01566-07/2021. Згідно з п.п. 2.5. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.7. п. 1 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства - https://www.zecredit.com.ua. Згідно п.п. 6.1 п. 6 договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (п.п.6.7 п. 6 договору). Вказаний договір про надання фінансово кредиту № 01566-07/2021 та додаток до нього підписаний [PERSON] її електронним підписом W40342.(а.с.8-11). Відповідно до додаткових угод від 03.08.2021 року (а.с.16), 23.08.2021 року (а.с.12,13,14) та від 30.09.2021 року (а.с.15) до договору про надання фінансового кредиту №01566-07/2021 від 05.07.2021 позичальнику [PERSON] відстрочено виконання зобов`язання. 13.01.2023 р. між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13.01.2021 року до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11705 гривень, з яких: 5000 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 6705 гривень заборгованість за відсотками.(а.с.17-19,20,21, 115-116) Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач має заборгованість за кредитним договором №01566-07/2021 від 05.07.2021 станом на 30.06.2023 в розмірі 11705,00 грн (а.с.22). 02.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа "Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3345306003/726390, який підписаний електронним підписом позичальника - [PERSON] . R45860, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити, та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.8. п.1 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www.eurogroshi.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх підтримувати.(а.с.27-30) 19.04.2022 р. між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Є, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «КУ«Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «КУ«Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2021 року до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11910 гривень, з яких: 3000 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 8910 гривень заборгованість за відсотками.(а.с.31-33,34,35, 111-112) Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач має заборгованість за кредитним договором №3345306003/726390 від 02.09.2021 станом на 30.06.2023 в розмірі 11910,00 грн (а.с.36). 07.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3345306003/455403, який підписаний електронним підписом позичальника - [PERSON] . R52441, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити, та підпис сторін. Підписанням Договору, Клієнт підтверджує що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх підтримувати (а.с.41). 19.04.2022 р. між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2021 року до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16560 гривень, з яких: 3600 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 12960 гривень заборгованість за відсотками (а.с.44-45, 46,47, 113-114). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач має заборгованість за кредитним договором №3345306003/455403 від 07.08.2021 станом на 30.06.2023 в розмірі 16560,00 грн (а.с.48). Згідно детальних розрахунків заборгованості за кредитними договорами №01566-07/2021 від 05.07.2021 р., №3345306003/455403 від 07.08.2021 від ТОВ "Гоуфінгоу" та №3345306003/726390 від 02.09.2021 від ТОВ "КУ "Європейська кредитна група", підписаними електронним підписом, [PERSON] на картку № [NUMBER] 05.07.2021 р. було зараховано 5000,00 грн., 07.08.2021 року - 3600,00 грн та 02.09.2021 року - 3000,00 грн. відповідно.(а.с.103-105,108-110, 138-152), що підтверджується також інформаційними довідками (а.с.126, 133, 154). Всупереч умовам договору позики та кредитних договорів, відповідачка не виконала свого зобов`язання та не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання фінансового кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Частиною 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. (ст. 1054 ЦК України). Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги)одна сторона(фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 статті 1078 ЦК України). З моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалось нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.07.2014 суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому законом порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Що ж стосується нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Велика Палата ВС роз`яснила, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Позивачем надано копії додаткових угод до договору про надання фінансового кредиту №01566-07/2021, в яких сторони погодили відстрочити виконання зобов`язань до 13 жовтня 2021 року, тобто строк дії договору становив 90 днів, але не надано жодних належних та допустимих доказів про те, що відповідачем було здійснено будь-які дії з метою продовження строку користування кредитами №3345306003/726390 (строк дії якого 30 днів) та №3345306003/455403 (строк дії якого 29 днів). Позивач, нараховуючи відсотки, не врахував строк дії договорів, розмір процентної ставки, визначений умовами договорів, за таких обставин до стягнення підлягає заборгованість: - за кредитним договором №01566-07/2021 від 05.07.2021 року в розмірі 9050,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000, 00 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі (5000, 00 грн. х 0,9 % в день х 90 днів) - 4050,00 грн; - кредитним договором №3345306003/726390 від 02.09.2021 року в розмірі 5250, 00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3000,00 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі (3000, 00 грн. х 2,5 % в день х 30 днів) - 2250, 00 грн; - кредитним №3345306003/455403 від 07.08.2021 року в розмірі 6210, 00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3600, 00 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі (3600, 00 грн. х 2,5 % в день х 29 днів) - 2610, 00 грн, всього за трьома кредитними договорами в розмірі 20510, 00 грн. Враховуючи, вище зазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивачем підтверджено наявність заборгованості [PERSON] за кредитними договорами, відповідачем належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається, суду не надано, в належний спосіб умови кредитних договорів не виконані, що порушує права позивача. Разом з тим суд вважає, що при нарахуванні розміру заборгованості позивачем допущено нарахування відсотків за зобов`язаннями відповідачки поза межами строку дії договорів, що суперечить вимогам законодавства. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1368,84 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial