Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 10.06.2023 між нею та відповідачем Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 75. Від цього шлюбу дітей не мають. Не зважаючи на нетривалий час перебування у шлюбі, сімейне життя у них не склалося. Внаслідок різних поглядів на життя у них стали частими сварки, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, у кожного з`явилися свої інтереси. Зазначає, що на теперішній час вони понад два місці проживають окремо, не мають спільного побуту, господарства. Таким чином, фактично сім`я припинила своє існування і шляхів для їх відновлення немає. Просить суд розірвати їх шлюб, відновити позивачу прізвище [PERSON] та судові витрати по справі залишити за нею. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 09.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 15 год 00 хв 03.06.2024 (а.с.12). На призначену дату судового розгляду позивач та відповідач не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с.13,14). Про причини своєї неявки сторони суд не повідомили. Позивач в своїй позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.3). Відповідач [PERSON] відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань, до суду не подавав. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Як убачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , 10.06.2023 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 75. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.6,7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] , про що вона зазначила у своєму позові. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. Однак, згідно з клопотанням позивача [PERSON] судовий збір необхідно залишити за позивачем. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved