Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із позовом до Першотравневого районного суду м. Чернівці до відповідача [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що з 02.05.2004 року до16.02.2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із матір`ю, до її вступу у 2021 році до державного вищого навчального закладу «Кам`янець- Подільський фаховий коледж будівництва, архітектури та дизайну» та після вступу проживає у гуртожитку від даного навчального закладу. Оскільки між сторонами після розірвання шлюбу не було досягнуто згоди про добровільну участь відповідача [PERSON] у матеріальному забезпеченні їхніх спільних дітей, 29.11.2022 року постановою Чернівецького апеляційного суду позовні вимоги задоволено та постановлено стягувати з [PERSON] на користь дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини кожного віку і до досягнення ними повноліття. На виконання постанови суду 16.01.2023 року було відкрито виконавче провадження, станом на 24.01.2024 року заборгованість відсутня. Вказувала, що [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Кам`янець- Подільський фаховий коледж будівництва, архітектури та дизайну, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, зокрема їй необхідні кошти на придбання підручників та канцелярського приладдя, транспортні витрати, витрати на зв`язок, харчування, одяг, предмети побуту, тощо. Окрім того, вона періодично потребує коштів у зв`язку із наявністю в неї діагнозу «Міопія середнього ступеню, складний міопатичний астигматизм, порушення акомодації обох очей, сухість очей» у зв`язку із чим лікарем їй рекомендоване постійне носіння окулярів та контактна корекція зору. Вартість контактних лінз та розчину для очей орієнтовно становить 1777 грн., 2141 грн., 2338 грн. кожні два-три місяці. При цьому, у зв`язку із навчанням на денній формі [PERSON] не може працювати та отримувати дохід, відповідно потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач добровільно кошти на утримання доньки не надає, хоча має можливість, оскільки офіційно працевлаштований, окрім спільної неповнолітньої доньки [PERSON] інших утриманців не має. Враховуючи те, що у [PERSON] немає власного доходу, а також відсутність у позивача значного місячного заробітку, просить стягувати з відповідача 1/4 частку всіх доходів з дня подання позову і до закінчення навчання. У поданому відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково з огляду на наступне. 29.07.2021 року, вже не перебуваючи у шлюбі із позивачкою, ним було набуто право власності на 3- кімнатну квартиру, загальною площею 67,4 кв. м., в м. Кіцмань, Чернівецької області, де одразу зареєстрував позивача [PERSON] та дітей [PERSON] та [PERSON] , яку мав намір подарувати дітям, однак, позивачка змінила свою думку та була категорично проти того, щоб дарувати квартиру дітям, а не їй. Задля того аби забезпечити своїх дітей житлом, 27.05.2022 року уклав із позивачкою договір дарування вищевказаної квартири. Вказував, що з моменту розлучення постійно брав участьу забезпеченні потреб дітей, повністю оплачував комунальні платежі за квартиру, в якій проживала позивач з дітьми, щомісячно перераховував кошти на рахунок позивача на потреби дітей. Твердження позивачки з приводу того, що він добровільно не надає кошти спростовується тим, що впродовж 2023 року по березень 2024 року ним сплачено аліментів в розмірі більше 384\~000 гривень. При поданні позову, позивач надала довідку з навчального закладу, однак не зазначила про те, що донька [PERSON] навчається на бюджетній основі, тому витрат на оплату навчання не здійснює та щомісячно отримує стипендію. Крім цього, донька під час літніх канікул 2023 року підробляла в одному із кафе м. Кам`янець-Подільському і мала змогу частково забезпечувати себе. Крім того, 10.01.2024 року з метою страхування життя та здоров`я дочки [PERSON] , ним було укладено договір страхування життя з ПрАТ «ГРАВЕ Україна страхування життя» терміном на 10 років, згідно якого він зобов`язується щорічно вносити суми в розмірі 10000 гривень, окрім того, в 2019 році застрахував власне життя і здоров`я, де вигодонабувачами в разі настання страхового випадку є його доньки [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що зараз перебуває у офіційному шлюбі, ведуть спільне господарство, він є главою сім`ї та повинен забезпечувати себе і дружину, у зв`язку із відсутністю власного житла вимушений винаймати житло, щомісячно сплачувати орендну плату та витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, щомісячно несе витрати на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватись судом, оскільки це є обов`язкові витрати, які він не може не здійснювати.Також зазначив, що останнім часом погіршився стан його здоров`я, потребує постійного лікування, а тому значну частину заробітку витрачає на ліки, оскільки не лікування або ж неналежне лікування в подальшому може призвести до інвалідності, тому враховуючи вищевикладене, не має змоги віддавати 1/4 всіх видів заробітку. Зазначив, що його дохід складається із заробітної плати, яку він не приховує та сплачує всі податкові платежі, не має у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, цінностей та банківських вкладень. Окрім того, позивачем не надано доказів щодо вартості щомісячних витрат на навчання [PERSON] та інші потреби, а тому просить в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі всіх доходів відмовити та стягувати 8 % від усіх його доходів. В письмових поясненнях представник відповідача [PERSON] зазначив, що 02 травня 2004 року між позивачкою, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , укладено шлюб, від якого народилось дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2021 року в справі №718/2104/20 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] за договором дарування від 27 травня 2022 року подарував [PERSON] належну йому квартиру [ADDRESS] оціночною вартістю 694 808 грн. У вказаній квартирі досі зареєстровані проживанням та проживають позивачка разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідками про місце проживання цих осіб. Разом з тим, через чотири дні (31.05.2022) після отримання подарунку позивачка звернулась до відповідача із позовом про стягнення аліментів на утримання доньок. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року в справі №718/1050/22 ухвалено стягувати з відповідача на корить позивачки аліменти на утримання дітей [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 31 травня 2022 року, до досягнення кожною дитиною повноліття. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №70760309, з листопада 2023 року по лютий 2024 року місячний розмір доходу відповідача складає 47 693,83 грн., (25%) частини якого (11 923,46 грн.) досі стягується з останнього у рахунок сплати аліментів на молодшу доньку Поліну. Довідкою Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну від 05.04.2024 №2444 (додається) підтверджується, що [PERSON] дійсно є студенткою ІІІ курсу групи А-31 зазначеного навчального закладу та здобуває освіту на денній формі навчання за регіональним замовленням, термін навчання 01.09.2021-30.06.2025.Також листом Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну від 05.04.2024 №2444 (додається) повідомляється, що студентка [PERSON] проживає у гуртожитку безкоштовно (державна цільова підтримка осіб, визнаних учасниками бойових дій, та їх дітей).Крім того, із довідки про доходи від 05.04.2024 (додається), виданої Кам`янець-Подільським фаховим коледжем будівництва, архітектури та дизайну, вбачається, що з жовтня 2023 року по березень 2024 року [PERSON] отримала 13\~188 грн доходу у вигляді стипендії (по 2198 грн. щомісячно). Водночас позивачка не надала жодних доказів понесення нею витрат на утримання [PERSON] (зокрема на придбання підручників, харчування, проїзду тощо), до поданих нею рахунків-фактур не додано доказів їх оплати, а вказані у цих рахунках позиції не знаходять своєї відповідності у рекомендаціях лікуючого лікаря згідно довідки від 19.01.2024. У поданій відповіді на відзив представник позивача зазначила з приводу договору дарування квартири, що в даній квартирі сторони проживали й до розірвання шлюбу, однак право власності на дану квартиру відповідач оформив тільки після розірвання шлюбу, щоб не включати дану квартиру в склад спільної сумісної власності подружжя, також квартира потребує капітального ремонту, однак позивачка не має таких коштів. Окрім того, щодо сплати комунальних платежів відповідачем зазначає, що він є учасником бойових дій, а тому сплата даних комунальних платежів компенсується у відповідному розмірі. Також вказувала, що доводи відповідача про добровільність надання матеріальної допомоги спростовуються, оскільки після рішення суду відповідач почав платити аліменти. Також доводи відповідача про відсутність у нього заборгованості по сплаті аліментів на двох доньок підтверджують можливість сплачувати і надалі в такому розмірі, при цьому зі змісту відзиву вбачається, що їх сплата не перешкоджає його матеріальним можливостям щодо сплати коштів на додаткові витрати, наприклад, у зв`язку із укладенням ним договорів страхування. Також доводи відповідача з приводу погіршення стану здоров`я не підтверджені належними доказами, окрім того, в нього у власності є земельна ділянка, яку він здає в оренду, також у користуванні є автомобіль, який зареєстрований на його матір. Також його дружина отримує дохід від підприємницької діяльності, з якої сплачує орендну плату за житло та на необхідні для неї умови проживання. Вказувала, що розмір стипендії [PERSON] не покриває всіх витрат, які є необхідними для забезпечення її матеріального утримання та навчання. У поданих запереченні на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що з приводу місця проживання позивачки та доньок сторін, то наведені у цій частині доводи адвоката Побережної О.Д. про те, що «відповідач набув право власності на нерухоме майно після розірвання шлюбу, щоб не включати квартиру в склад спільної сумісної власності подружжя» є такими, що не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами. Навпаки у матеріалах справи міститься договір від 27.05.2022, за яким відповідач подарував позивачці квартиру [ADDRESS] , де остання зареєстрована проживанням і проживає разом із доньками [PERSON] та [PERSON] по цей час. При цьому, відповідач проживає окремо від позивачки на орендованій квартирі (договір оренди долучений до відзиву на позов), із чого слідує, що саме [PERSON] після розлучення із позивачкою забезпечив своїх дітей житлом та у подальшому утримував їх шляхом сплати аліментів у розмірі від одержаних ним доходів. Щодо неналежного технічного стану цієї квартири, то слід зазначити, що такі доводи також не підтверджуються жодними доказами. На противагу цьому надаємо акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.05.2022, в якому зазначено, що умови проживання позивачки разом з доньками у квартирі [ADDRESS] є задовільними. Крім того, на цей час одноосібним власником нерухомого майна є позивачка, яка в силу положень цивільного законодавства зобов`язана утримувати свою власність у належному стані, створювати належні умови проживання. Натомість у відповідача такий обов`язок відсутній, а дані обставини не є предметом розгляду чи доказування в цьому спорі. Водночас, якщо б пояснення позивачки щодо необхідності проведення капітального ремонту квартири відповідали дійсності, то тоді це б свідчило, що вона не може забезпечити дітям Поліні та [PERSON] належні безпечні, санітарні та гігієнічні умови проживання, а також неналежно витратила аліменти на утримання доньок у розмірі більш ніж 384 тис грн. Твердження позивачки про те, що у неї незначний розмір доходів є суб`єктивною оцінкою останньої, так як із наданої нею довідки про доходи вбачається, що середній місячний заробіток [PERSON] за період жовтня 2023 року березня 2024 року дорівнює 17 161,25 грн. (а не 13 297 грн.), що більш ніж удвічі більше за мінімальний розмір заробітної плати в Україні та є середнім заробітком у Чернівецькій області. Поряд з цим, слід нагадати, що позивачка до лютого 2024 року отримувала від відповідача щомісячно близько 23 846,91 грн. аліментів, тобто всього із заробітною платою більше 40 тис. грн.. в місяць. Посилання позивачки на те, що відповідачу як учаснику бойових дій частково компенсувався розмір витрат на комунальні послуги, не нівелює того факту, що така знижка (70%) надавалась [PERSON] за його участь у захисті України, до якої позивачка не має жодного відношення. Своєю чергою [PERSON] споживала такі комунальні послуги, проте не сплачувала за них власних коштів, оскільки залишок вартості комунальних послуг сплачував відповідач самостійно. Щодо можливості відповідача у подальшому сплачувати аліменти у розмірі від розміру свого доходу, то слід зазначити, що [PERSON] належно виконував покладені на нього судом обов`язки по утриманню його доньок до досягнення ними 18 річного віку. При цьому, належить ураховувати й витрати відповідача та стан його здоров`я. [PERSON] не має власного житла та орендує квартиру в м. Чернівці, вимушений нести витрати на харчування, оплату комунальних послуг. Крім того, у 2023 році відповідач тричі перебував на стаціонарному лікуванні, що свідчить про істотне погіршення стану його здоров`я, потребу у здійсненні витрат на лікування. Також у відповідача не має у власності рухомого майна (транспортних засобів). Між тим, відповідач продовжує сплачувати аліменти на меншу доньку [PERSON] в розмірі місячних доходів. У той же час предметом даного позову є стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання (а не до досягнення 18 річного віку чи додаткових витрат). Відтак суть спору полягає у забезпеченні належного рівня освіти доньки [PERSON] , а також її реальна потреба у допомозі батьків. Так, у письмових поясненнях вже зазначалось, що [PERSON] навчається у Кам`янець-Подільському фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну, та, користуючись тим, що у її батька ( [PERSON] ) наявний статус учасника бойових дій, отримує щомісячну стипендію у розмірі 2198 грн, безоплатно проживає у гуртожитку. Тобто відповідач за рахунок його особистих заслуг у захисті Батьківщини одноосібно (без участі матері) забезпечив свою доньку безоплатним навчанням та житлом, а також можливістю отримання стипендії. Ці факти були умисно приховані позивачкою, яка не могла про них не знати, оскільки, як вказує сама, несе витрати на утримання доньки [PERSON] . Наявність реальної, а не ілюзорної необхідності доньки [PERSON] у потребі сплати інших витрат, які були б пов`язані із належним здобуттям нею освіти, позивачка не довела, її твердження ґрунтуються на припущеннях, внаслідок чого є підстави вважати, що саме позивачка, а не донька [PERSON] , зацікавлена у сплаті аліментів у розмірі від доходів відповідача, за рахунок стверджуваного нею незначного розміру доходів. Більше того, [PERSON] не заперечує можливість у позасудовому порядку вирішити питання сплати аліментів безпосередньо із донькою [PERSON] без участі позивачки, проте саме остання ініціює даний судовий процес, хоча матеріальна допомога у навчанні, про яку стверджується у позові, потрібна повнолітній та дієздатній доньці [PERSON] , яка може виступати позивачем у суді.Крім того, слід зазначити, що відповідач опікується майбутнім своєї доньки та застрахував її здоров`я, сплачує за це страхові внески, а також визначив своїх доньок вигодонабувачами у випадку погіршення власного стану здоров`я. Поряд з цим, витрати відповідача пов`язані із страхуванням життя не свідчать про фінансову можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі від своїх доходів, а є доказом того, що останній піклується про свою доньку, переймається її майбутнім, застерігає від непередбачуваних негараздів із здоров`ям, тим паче, що протягом 2023 року [PERSON] вже тричі перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. У той же час позивачка достеменно знає, що у травні 2014 року в [PERSON] (на той час її чоловіка) стався гіпертонічний криз, тобто значно погіршився стан здоров`я і як слідує з наданих до відзиву документів останній потребує лікування, що нерозривно тягне за собою понесення фінансових витрат. Твердження представниці позивачки про те, що оренда відповідачем квартири потрібна його нинішній дружині апріорі не можуть бути взяті до уваги Судом, оскільки не стосуються предмету цього спору, є бездоказовими та невдалою спробою надати негативну оцінку подружнім відносинам [PERSON] із його дружиною, яка не має відношення до цього спору. У той же час слід нагадати, що позивачка безоплатно отримала від відповідача трикімнатну квартиру оціночною вартістю 694 808 грн., проте, нівелюючи принципами справедливості і пропорційності, наполягає на тому, що відповідач із своєю дружиною має проживати у гуртожитку та сплачувати їй своїх місячних доходів. Щодо наявності у відповідача земельної ділянки, то останній не заперечує, що йому дійсно належить ділянка сільськогосподарського призначення у Кіцманському районі Чернівецької області, отримана ним безоплатно як учасником бойових дій, та передана в користування СГВК «Зоря» з річною орендною платою, що дорівнює 400 кг зерна. Відповідач не заперечує можливість позивачки отримати аліменти у натуральній формі у вигляді зерна, проте така допомога, на думку відповідача, не є потрібною [PERSON] у зв`язку із навчанням. Неналежність та недостатність доказів понесення витрат на утримання повнолітньої доньки. У відповіді на відзив наведено види витрат, а також вказано приблизні щомісячні витрати позивачки на утримання доньки [PERSON] . По наданим доказам звертаємо увагу Суду, що придбання ноутбуку, контактних лінз відбулись у той період часу, коли відповідач сплачував аліменти на утримання своїх доньок до 18 років згідно постанови Чернівецького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року в розмірі своїх щомісячних доходів, тому вони понесені також [PERSON] . При цьому, придбання ноутбуку є разовою, а не періодичною витратою, відтак не може бути взята до уваги при розрахунку місячної суми аліментів. У той же час на підтвердження оплати контактних лінз позивачка надала роздруківки з додатку Ощад24, з яких неможливо встановити предмет оплати, їх отримувача. Відтак єдиним документом, який підтверджує реальне понесення [PERSON] витрат на утримання своєї доньки після припинення сплати відповідачем аліментів по досягненню 18 років, є дві квитанції на поповнення мобільного телефону по 200 грн, що очевидно є мізерними витратами по відношенню до розміру аліментів, якого вона прагне стягнути з відповідача у даній справі. Інших доказів понесення саме позивачкою витрат на утримання доньки [PERSON] , пов`язаних із її навчанням, матеріали справи не містять. Крім того, також до відповіді на відзив долучено дві платіжні інструкції, які підтверджують сплату [PERSON] (а не позивачкою) по 301,99 грн за послуги за надання доступу до мережі інтернет, що цілком покриваються отриманою нею стипендією. Витрати доньки [PERSON] на проїзд у розмірі 171,20 грн датуються січнем 2024 року, оскільки вона проживає у гуртожитку за місцем навчання, додому практично не приїжджає. Розраховані позивачкою приблизні місячні витрати (всього 16380 грн!) є надмірними та завищеними, оскільки не підтверджуються жодним доказом або методикою їх визначення. Водночас при визначенні розміру аліментів у даному спорі мають бути доведені не будь-які витрати, а саме ті, що пов`язані із навчанням, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (а не засоби гігієни, одяг та харчування), однак таких позивачкою надано не було. Більше того, заявлені позивачкою витрати на утримання її повнолітньої доньки є більшими у 5 разів, ніж розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб, удвічі ніж розмір мінімальної заробітної плати, а також ніж розмір «чистого» місячного доходу позивачки. Враховуючи наведене цілком очевидно, що реальні місячні доходи позивачки не дозволяють їй сплачувати заявлені нею орієнтовні місячні витрати на утримання повнолітньої доньки, є бездоказовими та завищеними, внаслідок чого можна дійти висновку, що твердження [PERSON] не відповідають дійсності та спрямовані на задоволення її власних особистих претензій до колишнього чоловіка шляхом покладення на нього непомірного тягарю сплати аліментів, у яких не має реальної потреби. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви та просила її задовольнити в повному обсязі Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідач у судовому засіданні частково визнав позов, вказуючи на можливість сплачувати аліменти в розмірі 8% від свого доходу. Представник відповідача підтримав позицію відповідача, зокрема посилаючись на доводи, викладені в відзиві, поясненні та запереченні. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, оскільки продовжує навчання, не має змоги себе самостійно утримувати, а тому потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справисуд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 02.05.2004 року до16.02.2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.36-42). Відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 29.11.2022 року рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області змінено в частині розміру аліментів з на частину всіх видів доходу, але не менше 50 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 43-49). Постановою від 16.01.2023 року відкрито виконавче провадження за по виконанню виконавчого листа, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області по стягненню аліментів з відповідача та відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 24.01.2024 року заборгованість відсутня (а.с.50-52). Донька сторін, [PERSON] , у 2021 році до державного вищого навчального закладу «Кам`янець- Подільський фаховий коледж будівництва, архітектури та дизайну», є студенткою 3 курсу на денній формі навчання за регіональним замовленням, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року та після вступу проживає у гуртожитку від даного навчального закладу без реєстрації, безкоштовно (державна цільова підтримка осіб, визнаних учасниками бойових дій та їх дітей(а.с.43, 53, 131-132). Відповідно до довідки від 19.01.2024 року, виданої Центром сучасної офтальмології у [PERSON] встановлено діагноз «Міопія середнього ступеню, складний міопатичний астигматизм, порушення акомодації обох очей, сухість очей» у зв`язку із чим лікарем їй рекомендоване постійне носіння окулярів та контактна корекція зору». (а.с.54). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2021 року [PERSON] придбав у власність квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.73-74), та яку мав намір подарувати доньці [PERSON] (а.с.75), та яку в подальшому відповідно до договору дарування від 27.05.2022 року подарував [PERSON] (а.с.76-77). 10.01.2024 року з метою страхування життя та здоров`я дочки [PERSON] , відповідачем було укладено договір страхування життя з ПрАТ «ГРАВЕ Україна страхування життя» терміном на 10 років, згідно якого він зобов`язується щорічно вносити суми в розмірі 10000 гривень, окрім того, в 2019 році застрахував власне життя і здоров`я, де вигодонабувачами в разі настання страхового випадку є його доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с.81-83). З 10.06.2022 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі (а.с.84) та орендує квартиру у м. Чернівці, що підтверджується Договором оренди квартири від 12.07.2022 року, за яку сплачує орендну плату у розмірі 11\~500 гривень (а.с.85-87). З19.05.2014 відповідач переніс гіпертонічний криз та у подальшому внаслідок погіршення стану здоров`я перебував на стаціонарному лікуванні у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» (а) у період 02.08.2023-14.08.2023 з діагнозом гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця, (б) у період 08.11.2023-17.11.2023 з діагнозом камінь сечовода, (в) у період 20.12.2023-29.12.2023 з гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця.На виконання рекомендації лікуючого лікаря [PERSON] змушений приймати ліки, докази купівлі яких долучені до відзиву на позов та вказані у виписках із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.88-103). Також [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.104). Окрім того, [PERSON] отримує стипендію, а саме в період з жовтня 2023 року по березень 2024 року в сумі 13188,00 гривень, що підтверджується довідкою про доходи, виданою 05.04.2024 року Камянець-Подільським фаховим коледжом будівництва, архітектури та дизайну (а.с.133). Відповідно до довідки про доходи наданої позивачем, остання отримала дохід за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року у розмірі 102\~967, 51 грн. (а.с.141). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідачу належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення у Кіцманському районі Чернівецької області, що не заперечується відповідачем, оскільки вона отримана ним безоплатно як учасником бойових дій, та передана в користування СГВК «Зоря» з річною орендною платою, що дорівнює 400 кг зерна (а.с.142). За положеннями\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно\~статті 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи, та вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання необхідно задовольнити частково. Враховуючи те, що донька сторін навчається на регіональному замовленні, тобто на безоплатній основі, проживає в гуртожитку безкоштовно, як дитина учасника бойових дій, отримує стипендію, відповідач подарував квартиру позивачу, а відтак забезпечив житлом дітей, а також те, що відповідач є працездатною особою, сплачує аліменти на користь неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі частини всіх доходів, зважаючи на стан його здоров`я, та часткове визнання позову, на думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 8% від доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення дитиною навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст.\~141\~та ст.\~142 ЦПК України.

Outcome: partial