Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

У лютому 2024 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Заява обґрунтована тим, що 10.12.1990 року заявник отримав паспорт громадянина СРСР, але згодом втратив його і більше не отримував паспорт через відсутність знань про необхідність його отримувати. Звернувшись до органу ДМС України, заявник отримав відмову через те, що неможливо встановити належність до громадянства України, у зв`язку з чим звернувся до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 04.03.2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду. Представник заінтересованої особи надав пояснення, в яких зазначив, що дійсно заявнику було відмовлено у видачі паспорта громадянина України, оскільки в даному випадку необхідно встановити факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року в судовому порядку, після чого звернутись до органу ДМС для проходження процедури встановлення належності. Просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. В судове засідання з`явились заявник та представник заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно довідці виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно довідці від 28.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на військовому обліку в [INFO] з 13.12.1990 року. Згідно довідці ВОМІРМП УПГПРЕ ГУДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] 10.12.1990 року отримав паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року серія [NUMBER] . Свідок [PERSON] підтвердив, що заявник дійсно проживав в Україні в с. Лиманське, приблизно з 1978 року вони товаришували. У серпні 1991 року переїхав у гуртожиток м. Тернівка, оскільки працював на шахті приблизно 2 роки. Також даний факт підтверджується копією домової книги, де зазначено, що заявник 17.12.1992 року прибув з м. Тернівка Дніпропетровської області до місця проживання в с. Лиманське. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1\~ст. 3 ЗУ "Про громадянство України" \~громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом Уераїни "Про громадчнство України"\~\~проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 ЗУ "Про громадянство України" і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5\~\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлені судом обставини справи, наведені факти у своїй сукупності та взаємозв`язку дають можливість дійти висновку про те, що заявник дійсно постійно проживав на території України станом на момент24 серпня 1991 року, а саме у м. Тернівка Дніпропетровської області. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що встановлення факту постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 необхідно заявнику для подальшого звернення до відповідних органів Державної міграційної служби України з метою отримання паспорта громадянина України, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення зазначеного факту у судовому порядку та про задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved