Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 серпня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4836431 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов договору сума кредиту складає 11 600,00 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 27.10.2021 року. Строк кредиту може бути продовженим у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав надавши кредит в сумі 11 600,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . Відповідно до п.1.5 кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. У межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. Станом на 27.10.2021 року відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Підпунктом 3 п. 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. 21.06.2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №21-06/2022, згідно зумовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту відповідачки, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі 37 788,00 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідачки\~інфляційні витрати в розмірі 9 484,81 грн., три відсотки річних в розмірі 1 562,25 грн. та покласти на відповідачку зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою від 24.10.2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та було призначене на 11 грудня 2023 року та відкладалось двічі у зв`язку з неявкою відповідачки по справі. Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання її було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. 27 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4836431 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов договору сума кредиту складає 11 600,00 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 27.10.2021 року. Відповідно до п.1.6 договору метою кредиту є споживчі (особисті) потреби. Згідно п.п.1.7.1, 1.7.2 п.1.7 договору орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 %, за зниженою ставкою 582,51 %. Відповідно до п.п.1.8.1, 1.8.2 п.1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 18 212,00 грн., за зниженою ставкою 13 583,60 грн. Відповідачка станом на дату звернення до суду не виконала своїх зобов`язань перед кредитором. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який 27 вересня 2021 року підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. 21.06.2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 21-06/2022, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту відповідачки, зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі 37 788,00 грн. Згідно положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526,530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст.629 ЦК України- договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Також,\~статтею 204 ЦК України\~встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того,\~ст. 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 27.09.2021 року та надало відповідачці кредит в сумі 11 600,00 грн., однак відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 37 788,00 грн., з яких: 11 600,00 грн. тіло кредиту та 26 188,00 грн. нараховані відсотки. Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідачки, на підставі до Договору факторингу № 21-06/2022. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених\~ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні\~ст. 77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачкою. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» договору № 4836431 від 27.09.2021 року. У пункті 11 «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями\~ЗУ «Про електронну комерцію». Будь-яких доказів на спростування того, що договір не був укладений в електронному вигляді, відповідачкою не надано. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за договором № 4836431 про надання споживчого кредиту від 27.09.2021 року, в той час як відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання. За розрахунками позивача заборгованість перед ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» має складати в загальному розмірі 48 835,04 грн., з яких: 37788,00 грн. борг за договором факторингу згідно реєстру боржників; 9484,81 грн. інфляційні витрати з 01.02.2022 року по 30.04.2023 року; 1562,25 грн. 3 % річних з 26.01.2022 року по 19.05.2023 року (503 календарних дні). На думку суду, розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат позивачем проведено в порушення чинного законодавства \~ \~ \~ \~Суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних\~перехідних положень ЦК України\~та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат з 24.02.2022 року по 30.04.2023 року та 3% річних за період з 24.02.2022 року по 19.05.2023 року, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Сума інфляційних витрат з 01.02.2022 року станом на 23.02.2022 року, яка підлягає стягненню, складає 604,61 грн., тобто за 1 місяць. Сума 3 % річних з 26.01.2022 року станом на 23.02.2022 року, яка підлягає стягненню, складає 90,07 грн. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором № 4836431 про надання споживчого кредиту від 27.09.2021 року, у розмірі, що складає 38482,68 грн., з яких: 11 600 грн. - сума кредиту; 26 188,00 грн. - сума процентів за користування кредитом; 604,61 інфляційні витрати; 90,07 грн. 3 % річних. У позовній заяві позивач ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10\~000,00 грн., що підтверджуються Договором про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 року, звітом про надання правової допомоги від 07.07.2022 року, рахунком на оплату замовлення № 03/08 від 03.08.2023 року, платіжним дорученням № 1038 від 04.08.2023 року про сплату 10000,00 грн. за адвокатські послуги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Водночас, з врахуванням вимоги розумності і справедливості, що передбачені ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що така вартість правової допомоги є неспівмірною, зокрема, витрачено адвокатом за звітом на дану позовну заяву зі збором документів 10 годин є значно завищеною в часі та об`єму проведеної роботи, оскільки адвокат достеменно володіючи знаннями права та оформлюючи позовні заяви про стягнення заборгованості за кредитними договорами (однотипність справ), міг використати значно менше часу, а тому суд приходить до переконання про достатність стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно з відповідачки на користь позивача стягнути судовий збір у сумі пропорційній задоволеній частині позовних вимог, які задоволено на 78,80% - 1691,99 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial