Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (далі - АТ "ПУМБ") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 січня 2019 року між АТ "ПУМБ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001227239001, відповідно до умов якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 32000,00 грн. Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка же порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та допустила заборгованість, яка станом на 01 січня 2024 року, складає 50720,72 грн, з них: 30907,65 грн - заборгованість за кредитом, 19813,07 грн - заборгованість за відсотками. Просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в поданій позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено 11 травня 2024 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 17 січня 2019 року між АТ "ПУМБ" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001227239001 шляхом підписання відповідачкою заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та надано кредитну картку миттєвого випуску (не персоніфіковану) з встановленим кредитним лімітом у сумі 3000,00 грн з реальною річною процентною ставкою 47,88 %, з розрахунковим днем і платіжною датою 30 числа місяця (а.с. 11 зворот). Крім того, відповідачкою також підписано "Паспорт споживчого кредиту", де остання ознайомилася та сторонами погоджено умови користування кредитними коштами, а саме передбачено строки внесення кредитних коштів, відсоткову ставку річних за користування кредитом та відповідальність в разі порушення договірних зобов"язань. Строк кредитування сторонами погоджено 12 місяців, зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк за відсутності заперечень будь-якої із сторін (а.с. 12). Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено випискою по рахунку, з якої вбачається що остання користувалася кредитними коштами та частково здійснювала погашення заборгованості (а.с. 32 зворот - 46). Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по кредитному договору № 2001227239001 від 17 січня 2019 року, 17 січня 2019 року відповідачці встановлено кредитний ліміт 3000,00 грн, який у подальшому збільшувався: 28 березня 2019 року до 7000,00 грн, 13 серпня 2019 року до 12000,00 грн, 24 грудня 2019 року до 17000,00 грн17 квітня 2020 року до 22000,0 грн, 14 серпня 2020 року до 27000,00 грн, 15 грудня 2020 року до 32000,00 грн (а.с. 28 зворот). У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідачки [PERSON] станом на 01 січня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 50720,72 грн, яка складається з: 30907,65 грн - заборгованість за кредитом, 19813,07 грн - заборгованість за відсотками (а.с.29-32). 02 січня 2024 року позивач направляв на адресу відповідачки письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.26), яку останньою залишено без виконання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною 1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов"язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, як встановлено в ході судового розгляду, банк виконав свої зобов`язання за договором, видавши відповідачці кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідачка, в порушення умов умов кредитного договору свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого за нею рахується заборгованість в сумі 50720,72 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідачка не довела належного виконання зобов"язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростувала, відзив на позов не надала. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 66). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved