Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , як між рідними сином та матір`ю. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Заявник є спадкоємцем першої черги, однак, через різницю в написанні прізвищ його померлої матері, зафіксованими органами державної реєстрації актів цивільного стану, а саме: прізвище матері до укладення шлюбу позначене у договорі дарування, як « [PERSON] », а прізвище після укладення шлюбу позначене як « [PERSON] », він не може вступити у спадок та належним чином оформити правовстановлюючі документи, тому змушений звернутися до суду. Учасники по справі в судове засідання не з`явилися. Заявник [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чугуївської міської\~військової адміністрація надав заяву про розгляд справи без участі представника, просив винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Слід зазначити, що родичами, в розумінні цивільного процесуального законодавства є, зокрема, чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, бабця, дідусь. [INFO] у м. Чугуїв Харківської області у віці 74 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2023. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 07 жовтня 1975 року [PERSON] [INFO] уклала шлюб із [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно договору дарування від 11.11.2005 [PERSON] належить частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження факту родинних відносин між заявником та його матір`ю надане свідоцтво про народження (видане повторно) серії [NUMBER] від 31.01.2024 в якому матір`ю [PERSON] , [INFO] вказана [PERSON] . Цей же факт підтверджується письмовими доказами у справі. Суд вивчив наявні у справі докази та проаналізував вищезазначені факти, і приходить до висновку про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та сином, отже, факт родинних відносин між заявником та його померлою матір`ю є підтвердженим. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є зокрема, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 7 вказаної постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про родинні відносини між ним та [PERSON] , тому вони підлягають повному задоволенню. Встановлення даного факту надає заявнику право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved