Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Обґрунтування позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: - визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Білгород-Д ністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис про народження №08, складений 11 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON] , [INFO] , в графі «прізвище» вказати: « [PERSON] », в графі «по батькові» вказати: « [PERSON] », в графі «батько» вказати: « [PERSON] , [INFO] ». Свої позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що на протязі тривалого часу він перебував з відповідачкою [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Сторони вели спільне господарство, займались вихованням спільної доньки, яка у них народилась за час сумісного проживання однією сім`єю, а саме: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №08. Станом на теперішній час, [PERSON] з відповідачкою [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 березня 2020 року Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №276. Однак, у зв`язку з тим, що позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , під час здійснення реєстрації народження спільної з відповідачкою [PERSON] дитини - [PERSON] , [INFO] , в органах державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька дитини були зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується Довідкою, видано Виконавчим комітетом Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00035975046 від 28.06.2022 року. Станом на теперішній час позивач бажає оформити батьківство щодо спільної з відповідачкою [PERSON] дитини, тому звертається до суду з даною позовною заявою з метою поновлення та захисту його прав як батька неповнолітньої доньки. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, наполягав на задоволені позовних вимоги та просив суд, врахувати обставини викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідачка не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Також зазначила, що вона визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства та не заперечує проти їх задоволення. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та учасниками судового процесу не заперечувалось, що на протязі тривалого часу позивач перебував з відповідачкою [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Сторони вели спільне господарство, займались вихованням спільної доньки, яка у них народилась за час сумісного проживання однією сім`єю, а саме: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №08. Судом встановлено, що [PERSON] з відповідачкою [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 березня 2020 року Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №276. Однак, у зв`язку з тим, що позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , під час здійснення реєстрації народження спільної з відповідачкою [PERSON] дитини - [PERSON] , [INFO] , в органах державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька дитини були зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Довідкою, видано Виконавчим комітетом Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00035975046 від 28.06.2022 року. Як зазначає позивач, на теперішній час він виховує з відповідачкою [PERSON] спільну доньку [PERSON] , [INFO] , вона сприймає позивача як батька, дитини дійсно зовні схожі на нього та як зазначає позивач, у нього ніколи не було сумніву щодо батьківства, однак позивач позбавлений можливості здійснити реєстрацію свого батьківства щодо доньки в позасудовому порядку, тому змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Крім того, суд приймає до уваги висновок за результатами психологічної діагностики зроблений психологом [PERSON] від 29.05.2024 року в якому зазначено, що [PERSON] сприймає [PERSON] як свого батька. Під час розгляду справи [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства, визнала у повному обсязі. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved