Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, який зареєстровано 05.08.2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №384. В шлюбі у них народилось двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ними, як подружжям відсутні спільні інтереси, вони мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Тому, позивач просить суд розірвати їх з відповідачем шлюб. Відповідач відзиву на позов не подав, проте надав суду заяву про визнання позовних вимог. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 09.05.2024 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначене судове засідання. До судового засідання сторони надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Шлюб між сторонами по справі зареєстрований 05.08.2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №384, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.08.2006р. (а.с.14). В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15,16). На даний час подружжя не підтримує шлюбних відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сім`я розпалась та існує формально. Сторони разом не проживають. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із частиною другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною третьою статті 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приписами статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved