Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Акціонерне товариство\~«Перший український\~міжнародний банк»\~(далі\~ АТ\~«ПУМБ»),\~в інтересах\~якого діє\~ [PERSON] , звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитними договорами № 1001997237501 від 18.10.2021 року та № 1002084263301 від 03.02.2022 року в загальному розмірі 176\~844,65 грн, а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 18.10.2021 року з відповідачем було укладено кредитний договір № 1001997237501, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в розмірі 61\~000,00 грн. Окрім того, 03.02.2022 року з відповідачем укладено кредитний договір № 1002084263301, за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 70\~000,00 грн. Внаслідок порушення умов договорів та невиконання взятих на себе зобов`язань, станом на 01.02.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за вказаними договорами становить 176\~844,65 грн, з яких 80\~620,08 грн заборгованість за договором № 1001997237501 від 18.10.2021 року, а 96\~224,57 грн заборгованість за договором № 1002084263301 від 03.02.2022 року. На підставі наведеного просять стягнути з відповідача на користь банку зазначений розмір заборгованості, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору. Представник позивача АТ «ПУМБ» Киричук Г. М. не з`явилася в судове засідання, проте разом з позовом заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.06.2024\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено такі обставини. 18.10.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № 1001997237501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), підписанням якої підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО. Відповідно до поданої заяви [PERSON] просив перевипустити йому картку до пакету «Кредит Плюс» до рахунку № [NUMBER] в гривні у відповідності з умовами ДКБО та тарифами банку, що є невід`ємною частиною ДКБО. Підписанням заяви, [PERSON] , серед іншого, підтвердив отримання платіжної картки №\~ [NUMBER] та ПІНу, а також ознайомлення з правилами користування платіжною карткою та зобов`язання їх дотримуватись. Як вбачається зі змісту вищевказаної заяви, [PERSON] просив надати йому споживчий кредит в розмірі 61\~000,00 грн, який відповідно до умов договору надається шляхом банківського переказу на рахунок відповідача [NUMBER] в АТ «ПУМБ» (п. п. 2, 3, 9 розділу «Споживчий кредит»). Сторони також погодили строк кредитування 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01 % річних та схему повернення кредиту рівними платежами (ануїтет) (п. п. 4, 6, 8). Окрім того, сторони визначили розмір комісії за обслуговування заборгованості 2,99\~%. Відповідно до графіку платежів, що міститься в заяві, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами), реальна річна процентна ставка 76,9755 %, загальна вартість кредиту 104\~779,85 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 43\~779,85 грн. Платіжні періоди з 18.10.2021 року до 18.10.2023 року. Дата платежу до 18 числа кожного календарного місяця. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1823,90\~грн щомісяця. На підтвердження виконання переддоговірних зобов`язань до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, підписаний сторонами 18.10.2021 року. До заяви відповідача № 1001997237501 АТ «ПУМБ» долучено також публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 15.03.2021 року). Відповідно до платіжної інструкції № TR.52988423.116604.8810 від 18.10.2021 року АТ «ПУМБ» на виконання умов договору № 1001997237501 від 18.10.2021 року перерахувало [PERSON] 61\~000,00 грн. Окрім того, як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] , 18.10.2021\~року останній отримав на відкритий йому в АТ «ПУМБ» рахунок кредитні кошти в розмірі 61\~000,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 01.02.2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1001997237501 від 18.10.2021 року становить 80\~620,08 грн, з яких 50\~759,51 грн заборгованість за сумою кредиту, 9,48 грн заборгованість за процентами, 29\~851,09 грн заборгованість за комісією. 03.02.2022 року [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № 1002084263301 на приєднання до ДКБО, підписанням якої підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ\~«ПУМБ» на укладення ДКБО. Відповідно до поданої заяви [PERSON] просив перевипустити йому картку до пакету «Кредит Плюс» до рахунку № [NUMBER] в гривні у відповідності з умовами ДКБО та тарифами банку, що є невід`ємною частиною ДКБО. Підписанням заяви, [PERSON] , серед іншого, підтвердив отримання платіжної картки №\~ [NUMBER] та ПІНу, а також ознайомлення з правилами користування платіжною карткою та зобов`язання їх дотримуватись. Як вбачається зі змісту вищевказаної заяви, [PERSON] просив надати йому споживчий кредит в розмірі 70\~000,00 грн, який відповідно до умов договору надається шляхом банківського переказу на рахунок відповідача [NUMBER] в АТ\~«ПУМБ» (п. п. 2, 3, 9 розділу «Споживчий кредит»). Сторони також погодили строк кредитування 24 місяці, розмір процентної ставки 0,010 % річних та схему повернення кредиту рівними платежами (ануїтет) (п. п. 4, 6, 8). Окрім того, сторони визначили розмір комісії за обслуговування заборгованості 2,22\~%. Відповідно до графіку платежів, що міститься в заяві, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами), реальна річна процентна ставка 55,7218 %, загальна вартість кредиту 107\~303,16 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 37\~303,16 грн. Платіжні періоди з 03.02.2022 року до 03.02.2024 року. Дата платежу до 3 числа кожного календарного місяця. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1554,00 грн щомісяця. На підтвердження виконання переддоговірних зобов`язань до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, підписаний сторонами 03.02.2022 року. До заяви відповідача № 1002084263301 АТ «ПУМБ» долучено також публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції 01.11.2021 року). Відповідно до платіжної інструкції № TR.55673017.48061.8810 від 03.02.2022 року АТ\~«ПУМБ» на виконання умов договору № 1002084263301 від 03.02.2022 року перерахувало [PERSON] 70\~000,00 грн. Окрім того, як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] , 03.02.2022\~року останній отримав на відкритий йому в АТ «ПУМБ» рахунок кредитні кошти в розмірі 70\~000,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 01.02.2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1002084263301 від 03.02.2022 року становить 96\~224,57 грн, з яких 70\~000,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 13,77 грн заборгованість за процентами, 26\~210,80 грн заборгованість за комісією. З метою досудового врегулювання спору 01.02.2024 року АТ «ПУМБ» направило відповідачу письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення кредитної заборгованості в розмірі 176\~844,65 грн, з яких 80\~620,08 грн заборгованість за договором № 1001997237501, 96\~224,57 грн заборгованість за договором № 1002084263301, протягом 30 днів з моменту отримання цього листа. Оскільки досудові вимоги банку про погашення кредитної заборгованості позичальником добровільно задоволені не були, банк звернувся з цим позовом до суду для стягнення наявної в [PERSON] кредитної заборгованості. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. ст.\~628 ЦК України). У силу вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до правил ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.\~1 ст. 526 ЦК України). Відповідно до правил ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що кредитні договори № 1001997237501 від 18.10.2021 року та №\~1002084263301 від 03.02.2022 року між АТ «ПУМБ» і [PERSON] укладені у виді заяви про приєднання до ДКБО. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаними договорами виконало, надавши [PERSON] кредит в розмірі 61\~000,00 грн та 70\~000,00 грн відповідно. Водночас, як вбачається з розрахунків заборгованості, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, належним чином не виконав, у зв`язку з чим, в нього утворилась заборгованість на загальну суму 176\~844,65 грн, з яких 80\~620,08 грн заборгованість за договором №\~1001997237501, 96\~224,57 грн заборгованість за договором № 1002084263301. Проте суд звертає увагу на те, що заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, АТ «ПУМБ», окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав позичальник) та відсотків за користування кредитом, також просить стягнути заборгованість за комісією за обслуговування кредиту. Згідно з ч. ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017\~року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з\~додатком 1\~до Правил\~про споживчий\~кредитзагальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (включаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Водночас слід звернути увагу на те, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. 10.06.2017 року у зв`язку з набуттям чинності Законом України «Про споживче кредитування», в Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» про визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, залишилися незмінними. Також в ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19. Окрім того, в постанові від 31.08.2022 року в справі № 202/5330/19 Верховний Суд, аналізуючи умови спірного договору, вказав, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 виклала висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Зі змісту п. 5.7.3 публічних пропозицій АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція від 15.03.2021 року та від 01.11.2021 року) вбачається, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів. Як зазначалось раніше, в п. 5 заяви № 1001997237501 на приєднання до ДКБО від 18.10.2021 року вказано, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99 %. В п. 5 заяви № 1002084263301 на приєднання до ДКБО від 03.02.2022 року зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,22 %. Однак в кредитних договорах не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. Окрім того, АТ «ПУМБ» не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні вказаних кредитних договорів, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування». В зв`язку з цим, на переконання суду, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованих банком заборгованостей за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 29\~851,09 грн за договором № 1001997237501 від 18.10.2021 року, а також в розмірі 26\~210,80 грн за договором № 1002084263301 від 03.02.2022 року. З врахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами, суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 120\~782,76 грн, а саме: в розмірі 50\~768,99 грн за кредитним договором №\~1001997237501 від 18.10.2021 року, з яких 50\~759,51 грн заборгованість за сумою (тілом) кредиту, 9,48\~грн заборгованість за процентами; в розмірі 70\~013,77 грн за кредитним договором № 1002084263301 від 03.02.2022 року, з яких 70\~000,00 грн заборгованість за сумою (тілом) кредиту, 13,77 грн заборгованість за процентами. У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь АТ «ПУМБ» слід стягнути 1654,47 грн сплаченого судового збору (120\~782,76 х 2422,40 грн / 176\~844,65 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial