Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

у квітні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій ТОВ «Кредитні ініціативи» просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 37\~283,49 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, мотивуючи тим, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитним договором та заочним рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 25.02.2015 по справі № 540/16/15-ц щодо сплати 325\~178,56 грн заборгованості за кредитним договором № 1603/0708/88-008 від 18.07.2008 та відсотками за користування кредитними коштами, а тому позивач уважає, що має право на отримання суми інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних від простроченої суми за період користування відповідачкою коштами з дня набрання законної сили заочного рішення та до дня пред`явлення цього позову (до 21 серпня 2023 року). Ухвалою від 19.04.2024 Машівський районний суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 31). \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, представниця позивача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду (а.с.45,46), відповідачка [PERSON] повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать повідомлення про відсутність адресата за зареєстрованим місцем проживання ( а.с.36,43,44), причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її учасників, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. 18.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством Сведбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Сведбанк та [PERSON] укладений кредитний договір № 1603/0708/88-008, з послідуючим внесенням змін та доповнень 08.12.2009 року, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20\~ 000 доларів США на строк по 18 липня 2018 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (пп.1.1,1.3). Погашення кредитну та сплату процентів позичальник здійснює, шляхом здійснення фіксованих (ануїтетних) платежів у сумі 275,59 доларів США у термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору (п.1 Договору про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору), а починаючи з 10 грудня 2009 року позичальник додатково до суми ануїтетного платежу, здійснює погашення заборгованості у сумі 62,08 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця до 10 листопада 2010 р. включно (п.1 Договору про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору). Відповідно до п.8.1 Договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 1603/0708/88-008 від 18 липня 2008 року, за порушення терміну сплати ануїтетних платежів позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, в тому числі за день погашення простроченої заборгованості (а.с.10). Крім цього, за невиконання своїх зобов`язань, передбачених п.5.5, 5.8 цього Договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 1 % від суми, зазначеної в п.1.1 даного Договору (745,00 доларів США), за кожен випадок такого невиконання (п.8.2). 28.11.2012 між Публічним акціонерним товариством Сведбанк, яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства Свердбанк, яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку ТАС-Комерцбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс (далі Фактор) було укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості Боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації з моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржникам щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів (п.2.1, 2.2). 28.11.2012\~року між\~ТОВ Факторингова\~компанія Вектор\~Плюс (далі\~Клієнт)\~та ТОВ\~Кредитні ініціативи\~(далі\~Фактор)\~укладено договір\~факторингу,\~відповідно до\~якого ТОВ\~ФК Вектор\~Плюс відступає\~Фактору свої\~права вимоги\~заборгованості по\~кредитних договорах,\~укладених з\~боржниками,\~зазначених у\~Реєстрі заборгованості\~Боржників та\~у переліку\~кредитних договорів\~та договорів\~забезпечення,право на\~вимогу якої\~належить Клієнту\~на підставі\~документації.\~З моменту\~відступлення Клієнтом\~Фактору прав\~вимоги заборгованості\~від боржників,\~всі гарантії\~надані боржникам\~щодо заборгованостей,\~стають дійсними\~для Фактора\~та вважаються\~наданими Фактору.Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів (п.2.1, 2.2) (а.с.38-46). Цього ж числа Банк: АТ Сведбанк (публічне) та Фактор: Товариство з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс уклали акти прийому-передачі: про прийняття Реєстру Заборгованостей Боржників за Договором про надання факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, після чого за умови настання розрахункової дати від Банка до Фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.49); про прийняття персональних даних в електронному вигляді (а.с.50); про прийняття інформації згідно реєстру заборгованості боржників в електронному вигляді . Згідно реєстру заборгованості боржників та купівельної ціни додатку 1Б, ТОВ Факторингова компанія Вектор Плюс відступило ТОВ Кредитні ініціативи права вимоги заборгованостей до боржників, зокрема і право вимоги до [PERSON] . Вказані обставини встановлені рішенням Машівського районного судом Полтавської області від 25.02.2015 у справі № 540/16/15-ц та в силу положень ст.\~82\~ЦПК України доказуванню не підлягають. 25.02.2015 року Машівський районний Полтавської області суд ухвалив заочне рішення в цивільній справі № 540/16/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнув з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 1603/0708/88-008 від 18.07.2008 року в розмірі 384 052,49 грн та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3654 грн (а.с. 17,18). На виконання вказаного судового рішення 26.03.2015 року видано виконавчий лист № 540/16/15-ц, а постановою державного виконавця Машівського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області від 03.11.2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.19-21). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує, що предметом позову в цій справі є стягнення на підставі ст.\~625\~ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення відповідачем виконання зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 509\~ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 5 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а також у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом статей 524, 533-535 і 625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Отже між сторонами виникло грошове зобов`язання на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625\~ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). За таких обставин, враховуючи невиконання відповідачкою грошового зобов`язання, розмір якого визначений рішенням суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних втрат та 3% річних (а.с.24). За викладених обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача індексу інфляції за період з 08.04.2021 по 23.02.2022 року в розмірі 28\~677,39 грн та 3% річних за вказаний період в розмірі 8606,10 грн, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала доказів виконання договірних зобов`язань у повному чи частковому обсязі. При цьому стороною відповідача вказаний розрахунок не спростовано. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved