Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

27 липня 2022 року позивач\~державне комунальне підприємство "Луцьктепло" в особі директора Скорупського І. звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідач, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач належним чином не виконував, а тому станом на 01.07.2022 року за його особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 50907,59 гривень. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 50\~907,59 гривень, а також судові витрати в справі. Ухвалою судді від 10 серпня 2022 року ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2022 року позов було задоволено у повному обсязі. 20 листопада 2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Ходачинська Ю.Ю. подала до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2023 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення в даній цивільній справі задоволено. Заочне рішення від 07 листопада 2023 року в цивільній справі за позовом Державного комунального підприємство «Луцьктепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27 грудня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Ходачинської Ю.Ю. надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує, що позов не визнають, зазначає, що позивачем неналежно надаються послуги з теплопостачання. Так, з 2017 року в квартиру за адресою: [ADDRESS] не поступає опалення, про що долучила акти претензії про неналежне надання або ненадання послуг з централізованого опалення від 22.11.2017 року,04.12.2017 року, 14.12.2017 року, 20.12.2017 року, 11.01.2019 року, 16.12.2021 року. 03 червня 2024 року від представника позивача ДКП «Луцьктепло» Нечая Б.Б. надійшла заява про зменшення позовних вимог,в які просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з грудня 2017 року по травень 2022 року у розмірі 37\~629,87 грн. Також подав заяву , в якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача. 03 червня 2024 року від представник відповідача [PERSON] адвоката Ходачинської Ю.Ю. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. В задоволенні позову просить відмовити з підстав,викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, викладені відповідачем в відзиві на позовну заяву, враховуючи пояснення свідка, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що дії відповідача свідчать про порушення, не визнання або оспорювання охоронюваних законом його цивільних прав та інтересів. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд установив, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №577-1 від 24 вересня 2013 року ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Вказане рішення розміщене на офіційному сайті Луцької міської ради https://www.lutskrada.gov.ua. Також встановлено, що відповідач відповідач має зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з реєстру Луцької міської територіальної громади (а.с. 16).. Таким чином, ДКП «Луцьктепло» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вищевказаною адресою. Відповідно до представленого позивачем розрахунку, поданого 03.06.2024 року із заявою про зменшення позовних вимог, у відповідача наявна заборгованість за надані ДКП «Луцьктепло» послуги, становить 37\~629,87 грн. До складу вказаної заборгованості входить 37\~544,93 грн. - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2017 року по травень 2022 рік включно; 84,94 грн. - заборгованість за послуги з абонентського обслуговування опалення за період з лютого 2021 року по травень 2022 року. Відповідно до пункту 2) частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09листопада 2017року №2189-VIII, який набрав чинності 10.12.2017 року, (надалі - Закон № № 2189-VIII) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Нормами пункту 5) частини 2 статті 7 Закону № № 2189-VIII передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Відповідно доп.37,38,39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки,визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору . Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. На підставі ч.1, 4 ст.9 Закону № № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Статтею 526ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. У своєму відзиві представник відповідача [PERSON] зазначає, що позивачем неналежно надаються послуги з теплопостачання. Так, з 2017 року в квартиру за адресою: [ADDRESS] не поступає опалення, про що долучила акти претензії про неналежне надання або ненадання послуг з централізованого опалення від 22.11.2017 року,04.12.2017 року, 14.12.2017 року, 20.12.2017 року, 11.01.2019 року, 16.12.2021 року. В додаткових поясненнях від 19.01.2024 року представник відповідача [PERSON] зазначає, що відповідно до актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг, підприємством здійснено перерахунок спожитої комунальної послуги. Перерахунок здійснювався відповідно до п.п.4.5 Постанови КМУ від 17 лютого 2010 року № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості». Так в матеріалах справи наявні акти претензії про неналежне надання або ненадання послуг від 22 листопада 2017 року, від 04 грудня 2017 року, від 14 грудня 2017 року, 20 грудня 2017 року,від 11 січня 2019 року,від 16 грудня 2021 року (а.с.51-55). З розрахунку, наданого представником позивача 03.06.2024 року вбачається, що за грудень 2017 року відповідачу нараховано 1\~148,29 грн. за послугу з постачання теплової енергії, та здійснено перерахунок за вказаний місяць, до сплати підлягає сума 67.23 грн. також за січень 2019 року нараховано 2\~129,65 грн. до сплати підлягає сума 1\~810,20 грн. Отже,\~позивачем при\~нарахуванні за\~спожиті послуги\~з постачання\~теплової енергії\~враховані вищевказані\~акти-претензії\~про неналежне\~надання або\~ненадання послуг. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року №638/11034/15-ц. Разом з тим,твердження представника відповідача про те,що надавались послуги щодо опалення згідно актів-претензій, встановлює лише обставини відсутності тепла за вказаною адресою на момент їх складання, та не є доказом ненадання послуг з централізованого теплопостачання за періоди вказані у розрахунку від 03.06.2024 року. Як зазначалось вище, розрахунок заборгованості здійснювався з врахуванням актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг,відповідно до «Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості». Також вимога щодо стягнення заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії за період грудень 2017 року по травень 2022 року, подана в межах загального строку позовної давності,відповідно до ст.257 ЦК України, із врахуванням п.12 прикінцевих та перехідних положень(Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом\~№ 540-IX від 30.03.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача 37\~629,87 грн. заборгованості за надані комунальні послуги по теплопостачанню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути також 2\~481,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.64, 67, 68 ЖК УРСР, ст.ст.11, 509, 526, ЦК України, ст.ст. 7, 8, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved