Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

У січні 2024 р. [PERSON] , яка представляє інтереси позивача, через систему «Електронний суд» звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 40587,17 грн. В обґрунтування вказаних вимог, позивач зазначає, що внаслідок скоєного 09.01.2021 р. ДТП, яке відбулось з вини відповідача, позивач здійснивши виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування потерпілій особі у розмірі 40587,17 грн. отримало право вимоги до [PERSON] як до винної у ДТП особи. Таку вимогу обґрунтовує також відсутністю на момент ДТП у [PERSON] полісу обов`язкового страхування власників транспортних засобів. Таким чином, позивач просить стягнути шкоду безпосередньо з винної у ДТП особи - [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2024 р. цивільну справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. 15.02.2024 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передано на розгляд судді Єросовій І.Ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2024 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.08.2020 р. між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних засобів згідно полісу ОСЦПВ серії АР №7397588. Згідно полісу №АР/7397588 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечено транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] . Строк дії до 10.08.2021 р., страхова сума за шкоду заподіяну майну 130000,00 грн. 9 січня 2021 року о 2 години 25 хвилин в с. Гордіївка Житомирського району Житомирської області по вул. Голуба, [PERSON] , керуючи автомобілем OPEL OMEGA, державний номерний знак [NUMBER] , порушуючи пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем MITSUBISHI Lancer державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 23.02.2021 р. (справа №290/46/21) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 09.01.2021 р. [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про настання страхової події. Згідно платіжної інструкції №153292 від 18.01.2021 р. АТ «СГ «ТАС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування згідно договору №FO773105 від 10.08.2020 р. у розмірі 40587,17 грн. Згідно заяви від 12.01.2021 р. [PERSON] передав АТ «СГ «ТАС» право вимоги до страхової компанії, яка є страховиком за полісом ОСЦПВВНТЗ винної у ДТП особи. Встановлено, що у власника транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] відсутній поліс обов`язкового страхування. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тлумачення частини другої статті 1187 ЦК України свідчить про те, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, нормами частини другої статті 1187ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Таким чином, враховуючи встановлений факт завдання майнової шкоди, обов`язок відповідача у компенсації такої шкоди, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved