Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

29 листопада 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі АТ «Банк «Фінанси та Кредит»), в якому просить зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення перукарні з прибудовою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Приміщення-1), та виключити записи з\~ Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] є власником Приміщення-1. В 2011 році між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір кредиту. Виконання умов кредитного договору було забезпечено іпотекою №1449 від 20 вересня 2011 року між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», предметом якого було Приміщення-1, та на яке Приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Кузьомкіною Л.Д. накладено заборону відчуження до припинення дії іпотечного договору. Позивачем належним чином виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. 26 липня 2015 року за адресою місця проживання позивача виникла пожежа, в результаті якої документи та майно позивача були знищені, в тому числі були знищені документи, які стосувалися кредиту (кредитний договір, договір іпотеки, квитанції по сплаті за кредитним договором). У 2023 році позивач отримавши витяг з державного реєстру речових прав №334438581 від 02.06.2023 з`ясував, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до цього часу не повідомив нотаріусу про припинення іпотечного договору №1449 від 20.09.2011 для виключення запису з Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна та державного реєстру іпотек. 26 липня 2023 року позивач звернувся через свого представника до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитами про надання довідки про відсутність заборгованості іпотекодавця перед іпотекодержателем АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та повідомлення про припинення іпотечного договору №1449 від 20.09.2011 для виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. На цей запит отримав відповідь від АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що в Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб станом на дату запровадження тимчасової адміністрації у банку (18.05.2015) та згідно даних архівів, що знаходяться у володінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутня інформація про рахунки з обліку застави у позивача як контрагента, про укладені договори, а також відсутня інформація про забезпечення від 20.09.2011 №1449, за яким виступала іпотека нежитлового приміщення Приміщення-1. Також, позивач отримав відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій зазначено, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» здало, а архів Національного банку України прийняв на зберігання документи банку за період з 1990 по 2021 роки (включно), а також довідковий апарат до них. Станом на дату запровадження тимчасової адміністрації у банку відсутня інформація щодо угод, укладених з позивачем. 19 вересня 2023 року представник позивача звернувся до Національного банку України щодо надання з архіву довідки про відсутність заборгованості за іпотечним договором від 20.09.2011 №1449 та стосовно надання повідомлення для зняття обтяжень з об`єкту іпотеки. У відповідь на запит Національний банк України повідомив, що ним було прийнято на зберігання документи неплатоспроможного АТ «Банк «Фінанси та Кредит». При цьому зазначив, що документи кредитної справи (кредитний договір, іпотечний договір) позичальника, кредитний портфель АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на початок процедури ліквідації в описі архівних справ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. У договорах купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та переданими на архівне зберігання до Національного банку України інформація по кредиту відсутня. Наявність заборони порушує права позивача на вільне володіння власним майном і зняття такої заборони не призведе до порушення будь-чиїх прав. 29 листопада 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 29 листопада 2023 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу. (а.с.33) Крім цього, про відкриття провадження від 29 листопада 2023 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватному нотаріусу Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Кузьомкіній Л.Д., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національному банку України. (а.с.30-32) 04 червня 2024 року від представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, шо належне виконання включає в себе виконання зобов`язання належними сторонами, в обумовлені строки, в погодженому або визначеному місці тощо. Неналежно проведене виконання не припиняє зобов`язання, а лише тягне за собою покладення на боржника нових обов`язків, які становлять міри цивільно-правової відповідальності (відшкодування збитків, стягнення неустойки тощо). У зв`язку з цим виконання зобов`язання, тобто досягнення мети сторін, є найпоширенішим та основним способом припинення зобов`язання. Також, зазначили, що припинення (розірвання) кредитного договору не припиняє кредитного зобов`язання, у межах якого позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту, сплатити проценти та пеню за порушення строків виконання зобов`язання. Кредитне зобов`язання належить вважати припиненим з моменту виконання позичальником всіх обов`язків перед банком, які складають зміст цього зобов`язання. (а.с.47-49) 29 травня 2024 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національного банку України до суду надійшли пояснення щодо позову, в яких просить врахувати ці пояснення при розгляді справи. В обґрунтування пояснення зазначено, що як зазначалося в листі Національного банку від 28.09.2023 №63-0006/71895, документи кредитної справи (кредитних договір, іпотечний договір) позивача на початок процедури ліквідації в описах архівних справ банку не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку не передавалися. Отже, оскільки, ні кредитна справа позивача, ні кредитний та іпотечний договір на архівне зберігання до Національного банку не передавалися, у Національного банку немає можливості підтвердити або спростувати твердження позивача по суті спору, зокрема щодо факту наявності чи відсутності кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та щодо погашення заборгованості за таким кредитним договором. (а.с.34-36) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із фотокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 06 липня 2011 року Виконавчим комітетом Шосткинської міської ради, вбачається, що власником нежитлового приміщення-перукарні з прибудовою, 1, загальною площею 59,1 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] - є [PERSON] (а.с.7) Право власності на це приміщення зареєстроване у Комунальному підприємстві «Шосткинське районне бюро технічної інвентаризації» за №7068 в книзі 76, (витяг про державну реєстрацію прав за №30617237 від 14 липня 2011 року). (а.с.8) Із фотокопії витягу з Державного реєстру речових прав №334438581 від 02.06.2023, з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається: тип обтяження заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження 11627380, зареєстровано 20.09.2011 15:51:35 за №11627380 реєстратором: Приватний нотаріус Кузьомкіна Л.Д., [ADDRESS] ; підстава обтяження договір іпотеки, 1449, 20.09.2011, Приватний нотаріус Кузьомкіна Л.Д., Шосткинського міського нотаріального округу; об`єкт обтяження інше, нежитлове приміщення перукарня з прибудовою, адреса: [ADDRESS] ; номер РПВН: 18736702, власник [PERSON] , код: [NUMBER] , [ADDRESS] , обтяжувач: АТ «Банк «Фінанси та Кредит», код:09807856, м. Київ, вул. Артема, буд. 60. (а.с.9, 10) Із фотокопії довідки, виданої Шосткинським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області 17 жовтня 2023 року за №632501-1-344/6325, зазначена наступна інформація - 26 липня 2015 року орієнтовно о 23 годині 00 хвилин виникла пожежа в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Орієнтовна причина пожежі: коротке замикання електромережі. (а.с.11) Як вбачається із фотокопії інформації наданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку 29 серпня 2023 року за №083-60-516/23, за даними ЄОІС в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на дату\~ запровадження тимчасової адміністрації у банку та згідно даних архівів, що знаходяться у володінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відсутня інформація\~ про рахунки з обліку застави у контрагента [PERSON] про укладені кредитні договори, а також відсутня інформація про забезпечення від 20.09.2011 р/н 1449, за яким виступала іпотека нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . (а.с.14) Відповідно до фотокопії інформації наданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 25 серпня 2023 року за №60-10052/23, у цьому Фонді відсутні первинні документи АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за період по 2021 рік включно. (а.с.17) Відповідно до фотокопії інформації наданої Національним банком України 28 вересня 2023 року за №24-0006/71895, що документи кредитна справа (кредитний договір, іпотечний договір) позичальника, кредитний портфель АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на початок процедури ліквідації в описах\~ архівних справ останнього не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. У договорах купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та переданими на архівне зберігання до Національного банку України інформація про кредиту позичальника відсутня. (а.с.19) Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 316-321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 року в справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пунктом 9 постанови №5 від 03 червня 2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач має намір вільно розпоряджатися своїм майном Приміщенням-1, яке набув на праві власності, проте через наявність заборони позбавлений можливості вільно ним розпоряджатися. Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності заборони відчуження накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved