Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати виконавчий напис №26942 від 20.05.2021 таким, що не підлягає виконанню. Також у позові просить витребувати у приватного нотаріуса документи, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис. Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням ст.ст. 80,87,89 Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки його було вчинено на копії кредитного договору, при його вчиненні нотаріусом не було перевірено безспірність нарахованої заборгованості та не перевірено наявності доказів укладання кредитного договору; направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень; нотаріус не повідомив Боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 08.03.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою витребувано у приватного виконавця належним чином завірені копії виконавчого провадження № 67187434. Витребувані докази надійшли до суду 27.05.2024. Відповідачу та третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцем знаходження останніх. Відповідачем вказані документи отримані особисто уповноваженою особою. Згідно з ст.128 та ст.272 ЦПК України, учасники справи є повідомленими про розгляд справи належним чином. Відповідачем відзив на позов подано не було. Треті особи пояснення щодо позову не подали. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НОВІ КРЕДИТИ» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики №00-6173, відповідно до умов якого (1.1.) \~ \~ \~ \~Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (надалі за текстом - «позика» в усіх відмінках) під процент, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму позики та проценти за весь час користування позикою на умовах встановлених цим Договором. Строк, на який видається позика -14 (чотирнадцять ) календарних днів (надалі за текстом - «Строк користування позикою») (п. 1.2.). Позика надається в національній грошовій одиниці України гривні. (п.1.3.). Мета отримання позики - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (споживчі цілі), (п.1.4.). Терміни у цьому Договорі вживаються у значені, як вони визначені у цьому Договорі та в Правилах надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою діяльністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» (надалі за текстом - «Правила» в усіх відмінках), (п.1.5.) Загальний розмір позики по цьому Договору складає (одна тисяча )гривень 00 копійок (надалі за текстом - «сума позики» в усіх відмінках, (п.2.1.). За користування позикою Позичальник сплачує Позикодавцю проценти в розмірі 1,75(одна ціла 75 сотих) % в день (надалі за текстом - «процентна ставка» в усіх відмінках, (п.2.2.). За умови виконання Позичальником усіх вимог цього Договору та Правил Позикодавець зобов`язаний надати йому позику в сумі, яка зазначена у пункті 2.1 статті 2 цього Договору, (п. 3.1.) Позика надається Позичальнику у безготівковій формі шляхом зарахування коштів суми позики на банківську платіжну картку Позичальника, (п. 3.2.) \~ \~ \~ \~ Позика вважається наданою Позикодавцем Позичальнику з моменту зарахування коштів на банківську платіжну картку Позичальника, згідно умов цього Договору, (п. 3.3.) \~ \~ \~ \~ Строк користування позикою розпочинається з дати перерахування Позикодавцем грошових коштів на банківську платіжну картку Позичальника, і закінчується в останній день строку користування позикою, який зазначено у пункту 1.2. статті 1 цього Договору. (п. 4.1.). \~ \~ \~ \~ Строк користування позикою не може перевищувати 30 (тридцяти) календарних днів, (п.4.2.). За домовленістю Сторін строк користування позикою може бути подовжено шляхом підписання Сторонами додаткової угоди до цього Договору, але не може перевищувати 30 календарних днів з урахуванням днів, на які відбулося подовження строку дії Договору, (п.4.3.). Повернення позики Позичальник здійснює одним платежем або частинами у строки, які погоджені Сторонами у цьому Договорі та додатках до нього, (п.4.4.). Позичальник має право у будь-який час достроково повернути позику як у повній сумі так і частинами, сплативши проценти за користування позикою, включно по день фактичного повернення позики, без сплати будь-яких комісій та/або зборів, (п.4.5.). У разі дострокового повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю проценти за користування позикою за період фактичного користування позикою включно по день повернення позики, (п.4.6.). Прострочену позику Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю негайно, якщо Сторони не узгодили інше шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору, (п.4.7.). Порядок нарахування та сплати процентів, реальна процентна ставка та загальний розмір позики визначені у Розділі 5 вказаного Договору, відповідно до п.п.5.6.-5.7. якого реальна річна процентна ставка позики становить 0%, обчислення якої здійснено на припущені, що Договір лишається дійсним протягом погодженого строку та що Сторони виконають свої зобов`язання на умовах та у строки, зазначені у цьому Договорі. Відповідно до вимог чинного законодавства України загальна вартість позики (сума позики) для Позичальника складає 1490,00 гривень. Відповідно до п.п.6.2. та п. 6.6. Договору, у разі недостатності суми коштів для виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором у повному обсязі, із цієї суми сплачуються: в першу чергу - сума заборгованості у вигляді нарахованої пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (за наявності такого нарахування); в другу чергу - сума заборгованості у вигляді процентів за користування позикою (за наявності такого нарахування); в третю чергу - сума заборгованості у вигляді тіла позики. Датою виконання Позичальником своїх грошових зобов`язань за цим Договором вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця, вказаному у цьому Договорі. Згідно п.8.3. та п. 8.4. Договору, у разі виникнення у Позичальника простроченої заборгованості, починаючи з четвертого дня наступного за останнім днем строку користування позикою. Позичальнику нараховується пеня у розмірі 3% (три проценти) від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення. Загальний розмір пені, що підлягає нарахуванню Позичальникові за прострочення виконання грошового зобов`язання, не може перевищувати 50 % (п`ятдесят процентів) від загальної суми позики та нарахованих процентів за користування позикою. Строк дії Договору, порядок внесення змін та припинення дії Договору визначені у розділі 9 вказаного Договору. Внесення змін та доповнень до цього Договору оформляється шляхом укладення Сторонами двосторонніх додаткових угод до цього Договору. Всі зміни, доповнення та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами, (п.13.1.). Після того, як цей Договір вступає в силу всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, які так чи інакше стосуються Договору втрачають юридичну силу (п.13.2.). Правила розміщені на вєб-Сайті Позикодавця за посиланням: https//novikredyty.com.ua. Укладанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з текстом Правил.(п.13.3.) 20.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №26942, згідно якого [PERSON] є Боржником за Кредитним договором 6173 від 16.12.2018, укладеним з ТОВ «ФК «НОВІ КРЕДИТИ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 12-02-20 від 06.03.2020 є ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги № 4 від 09.04.2021 є ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», Строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 по 07.05.2021. Сума заборгованості складає 1 815,00 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 315,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 500,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати а Стягувача, в розмірі 1 200,00 (Одна тисяча двісті гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 3 015,00 грн. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка Андрія Олександровича від: 20.10.2021 - відкрито виконавче провадження №67187434 про примусове виконання вказаного виконавчого напису, про встановлення мінімального розміру витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2). З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевказане, суд вважає, що надані представником відповідача пояснення щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса є безпідставними, не доведеними, а відтак такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 гривень, сплачений за подачу позову.

Outcome: approved