Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2023 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес позика» до [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 10 березня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» і [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 231484-КС-002, згідно умов якого відповідач отримав кредит, на засадах строковості, поворотності та платності, у розмірі 40 000 грн., строком на 24 тижні - до 25.08.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,91864071% в день (фіксована ставка). Вказаний договір укладено в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. До укладення кредитного договору ТОВ «Бізнес позика» через Українське бюро кредитних історій перевірено, що фінансовий номер телефону: [NUMBER] та адреса електронної пошти: «Ivan140@ukr.net» належать особисто відповідачу. 10 березня 2021 року позивач через партнера ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY), з яким укладено договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21 від 20.11.2014, видав відповідачу Кредит у розмірі 40 000,00 грн. на картковий рахунок. Відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за договором на загальну суму 22 030,16 грн. та має заборгованість, яка становить 81 575,06 грн., що складається з: 37 810,22 грн. - боргу за кредитом; 43 764, 84 грн. - боргу за відсотками. У зв`язку з цим, позивач ТОВ «Бізнес позика» просив стягнути заборгованість у розмірі 81 575,06 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначене прохання щодо розгляду справи за відсутності ТОВ «Бізнес позика», заявлені вимоги позивач підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 10 березня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 231484-КС-002 (а.с. 19-20). Відповідно до п.1 договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 40 000,00 грн., строком на 24 тижні - до 25.08.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,91864071% в день (фіксована ставка). З матеріалів справи видно, що 10 березня 2021 року позивач, через партнера ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY), з яким укладено договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21 від 20.11.2014, перерахував [PERSON] кредит у розмірі 40 000,00 грн. на картковий рахунок: [NUMBER] , про що свідчать копії довідок ТОВ «ФК «Елаєнс» від 17.10.2023 № 384208425, № 384208130 (а.с. 36-39). Відповідно до п. 2 Договору про надання кредиту, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Договору сторонами погоджено Графік платежів, якого повинен дотримуватись Позичальник. З матеріалів справи видно, що вищевказаний договір укладений в електронній формі, через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 231484-КС-002 від 10.03.2021 (а.с. 21-22). 02 березня 2021 року, тобто до укладення кредитного договору через Українське бюро кредитних історій позивачем перевірено, що фінансовий номер телефону: [NUMBER] та адреса електронної пошти: [INFO] - належать особисто відповідачу [PERSON] (а.с. 15-18). Згідно інформаційних довідок № 2698/10, № 2699/10 від 19 жовтня 2023 року, № 228/11 від 08 листопада 2023 року, [PERSON] частково погашав заборгованість за кредитним договором на суми 7330,00 грн., 7370,16 грн. та 7330, 00 грн. Тобто загальна сума погашеного відповідачем боргу становить 22 030,16 грн. (а.с. 46-48). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що [PERSON] станом на 14 листопада 2023 року має заборгованість перед Банком у загальному розмірі 81 575,06 грн., з яких: 37 810,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 43 764, 84 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 49-51). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] укладено вищезазначений договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір про надання кредиту № 231484-КС-002 від 10 березня 2021 року прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідач ознайомився з вказаним договором та підписав його одноразовим ідентифікатором «G5820», що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта (а.с. 21-22). Крім того, як зазначалося вище, до укладення кредитного договору відповідача [PERSON] було належним чином ідентифіковано/верифіковано. З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про надання кредиту № 231484-КС-002 від 10 березня 2021 року у загальному розмірі 81 575,06 грн. Щодо судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 34360 від 14 листопада 2023 року. Отже, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 147, 20 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved