Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

13.02.2024 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшов позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», представник позивача якого просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 44 616,18 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. В обґрунтування позову вказує, що 09.10.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №491037218 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 30 594,27 грн, строк кредиту 60 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою з 39,90 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 30 594,27 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2021 року становить 44 616,18 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 30 594,27 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 14 021,91 грн. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491037218 від 09.10.2020 року. Ухвалою суду від 14.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання, призначені на 12.04.2024 року та 30.05.2024 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштове відправлення на 12.04.2024 року повернулись на адресу з відміткою про невручення у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Судову повістку про виклик в судове засідання на 30.05.2024 було отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду. Причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань та заяв не подав, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. У відповідності з нормами\~ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.10.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір оферти на укладання угоди про надання кредиту №491037218, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 30 594,27 грн зі строком кредиту в 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39.90%. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача [PERSON] .. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491037218 від 09.10.2020 року. Відповідно до Витягу з Додатку 1-1 до Договору факторингу від 20.12.2021, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №491037218 від 09.10.2020 року в розмірі 44 616,18 грн, з яких: 30 594,27 грн - заборгованість за кредитом; 14 021,91 грн - заборгованість по відсотках. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором від 09.10.2020 року №491037218 станом на 20.12.2021 відповідач мав заборгованість у розмірі 44 616,18 грн., з яких: 30 594,27 грн - заборгованість за кредитом; 14 021,91 грн - заборгованість по відсотках. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Позивач зобов`язання за договором виконав, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до\~ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513\~ЦК України\~слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За змістом ч. 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідачем не виконано зобов`язання, визначені договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідач не скористався своїми правами, передбачені статтями\~76-83,\~174,\~191 ЦПК України\~та не надав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів у загальному розмірі 44 616,18 грн, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Outcome: approved