Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~02.02.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», в якому просить зняти арешт, який накладений постановою АА № 514302 від 20.04.2007 року Київського районного управління юстиції, відносно [PERSON] , відносно 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024 року цивільна справа була розподілена судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.Одеси\~від 14.02.2024\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~позовне провадження\~у цивільній\~справі за\~позовною заявою\~ [PERSON] \~до Київського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Одесі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(\~м.Одеса),\~Приватного акціонерного\~товариства «ВФ\~Україна» про\~зняття арешту\~з майна.\~Розгляд цивільної\~справи проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження,\~передбаченого ст.ст.\~274-279\~ЦПК України,\~оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128, 129,130 ЦПК України. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Тищенко С.Ю. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надійшла заява, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та справу розглянути за відсутності позивача та представника. \~ \~ \~ \~Відповідач представник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) В.Саламаха до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду було надано відзив на позов, яким просили відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Відповідач представник Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» І.Я.Федорів до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, якою повідомив, що станом на час розгляду справи в суді заборгованість [PERSON] перед ПрАТ «ВФ Україна» відсутня, тому представник не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Згідно\~ст.16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть, яке видано 12.06.2023 року, актовий запис № 6024, серія [NUMBER] ./ а.с.7/. Після його смерті відкрилась спадщина, та позивач, як єдина спадкоємиця звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шатілової О.В. з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 13/2023р, що вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74745056 від 15.11.2023 року./а.с.8/. Відповідно довідки приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шатілової О.В. за № 159/02-14 від 05.06.2024 року вбачається, що 15 листопада 2023 року відкрито спадкову справу № 13/2023 до майна померлого «10» червня 2023 року [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , яка є єдиною спадкоємицею своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. При оформленні спадщини стало відомо, що відносно її покійного чоловіка було відкрито виконавче провадження, в якому вжитті заходи забезпечення, а саме накладено арешт та заборону відчуження майна боржника на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 жовтня 2003 року. Відповідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29.10.2003 року по цивільній справі № 2-3859/2003 з [PERSON] на користь Українсько-Германсько-Голандсько-Датського спільного підприємства "Український Мобільний Зв`язок" стягнуло заборгованість в загальному розмірі 748,58 грн. Рішення набрало законної сили./а.с.12/. Арешт та заборона відчуження накладено постановою АА №517302 від 20.04.2007 року, виконавчий лист Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-3859/2003 року від 05.02.2004 року./а.с.13/ Правонаступником Українсько-Германсько-Голандсько-Датського спільного підприємства "Український Мобільний Зв`язок" є Приватне акціонерне товариство «ВФ УКРАЇНА», яке є співвідповідачем по справі у вирішені питання про зняття арешту з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Згідно квитанції № 85 від 09.11.2005 року вбачається, що [PERSON] сплатив виконавчий збір на користь Другого Відділу ДВС Київського РУЮ м.Одеса в розмірі 84,85 грн., який було стягнуто за рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29.10.2003 року./а.с.14/. Крім того, відповідно відповіді ПрАТ «ВФ Україна» від 21.02.2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] погашена у повному обсязі, тому не заперечують проти задоволення позову. Станом на час розгляду в суді, в реєстрі виконавчих проваджень відсутні результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 10.06.2024 року вбачається, що відповідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт нерухомого майна [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5036203, який зареєстровано 30.05.2007 за № 5036203 реєстратором Третя одеська державна нотаріальна контора, 65080, Одеська область, м.Одеса, вул..Космонавтів, 11-А. Підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 514302, 20.04.2007, Другий ВДВС Київського РУЮ у м.Одесі. Об`єкт обтяження 1/3 частина квартири, адреса: [ADDRESS] . Відповідно відповіді Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі від 09.04.2024 року № 51005 вбачається, що перевіркою даних АСВП та відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 3149983 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3859/03, виданого Приморським районним судом м.Одеси 05.02.2004 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» грошової суми в розмірі 748,58 грн. Стан виконавчого провадження завершено, більш детальну інформацію надати не виявляється можливим, оскільки строк зберігання виконавчого провадження один рік. Крім того, у відзиву посилаються на те, що загальний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини наведений у ч.4 ст.59 Закону № 1404-VIII, однак вказані в даній частині підстави зняття арешту не можливо застосувати у даному випадку, тому відповідно до ч.5 ст.59 вказаного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, на даний час заборгованість [PERSON] за послуги мобільного телефонного зв`язку відсутня, виконавче провадження завершено, арешт в межах знищеного виконавчого провадження існує та обмежує позивача у її законних правах та позбавляє можливості оформити спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключається з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Втім, при закінчені виконавчого провадження в порушення ч.ч. 1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника накладений постановою державної виконавчої служби знято не було, що суттєво обмежує права позивача, як власника та спадкоємця частини квартири на розпорядження майном та свідчить про необхідність його скасування. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту /заборони/ на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача на вільне володіння своїм майном, внаслідок чого позивача позбавлено змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved