Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника за довіреністю від 07.12.2023 року [PERSON] звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 5583392 в розмірі 68\~425,00 грн. та за договором позики № 5750929 в сумі 64\~940,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що між [PERSON] та ТзОВ «Мілоан» 01 липня 2023 року було укладено кредитний договір № 5583392 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства. Кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 27 жовтня 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023/1, у відповідності до якого ТзОВ «Мілоан» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимагати повернення коштів за кредитним договором № 5583392 від 01.07.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до вказаного договору факторингу, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 68\~425,00 грн., що становить його заборгованість за кредитним договором № 5583392 від 01.07.2023 року, з яких: 17\~000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 49\~725,00 грн. - заборгованість за відсотками та 1\~700,00 грн. заборгованість за комісією. Крім того, 22 червня 2023 року між [PERSON] та ТзОВ «Маніфою» було укладено договір позики № 5750929, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на мобільний телефон відповідача. 15 листопада 2023 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 15-11/2023, у відповідності до якого ТзОВ «Маніфою» відступило належне йому право вимагати повернення коштів, за кредитним договором № 5750929 від 22.06.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників від 15.11.2023 року до вказаного договору факторингу, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 64\~940,00 грн., що становить його заборгованість за кредитним договором № 5750929 від 22.06.2023 року, з яких: 20\~000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 44\~940,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З часу відступлення прав вимоги до відповідача, а саме: з 27.10.2023 року та 15.11.2023 року, жодних додаткових нарахувань не здійснювалося, тому неповідомлення відповідача про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення кредиту. Згідно з умовами кредитного договору № 5583392 від 01.07.2023 року та договору позики № 5750929 від 22.06.2023 року, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами в порядку передбаченому кредитними договорами. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно довіреності від 07.12.2023 року (а.с. 55) [PERSON] не з`явився, одночасно в позовній заяві висловив прохання про розгляд даної справи за відсутності представника позивача, вказавши, що не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач відзиву на позов не подавав, на виклики в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судової повістки, ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 03.05.2024 року (а.с. 68), однак матеріали повернулися до суду без вручення адресату в зв`язку з тим, що останній відсутній за вказаною адресою. Також [PERSON] викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 31.05.2024 року (а.с. 67). За таких обставин суд 11.06.2024 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.07.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Мілоан» було укладено електронний договір про споживчий кредит № 5583392 (а.с. 7-12). Згідно умов вказаного договору, паспорту споживчого кредиту № 5583392 та заяви на отримання кредиту № 5583392 від 01.07.2023 року, які є додатками №№ 2,3 до цього договору (а.с. 13,14), ТзОВ «Мілоан» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки на строк 105 днів (15 днів пільгового періоду та 90 днів поточного періоду), а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором, та комісію за надання кредиту. Відповідно до п.п. 1.5.2, 1.5.3 даного договору та п. 3 паспорту споживчого кредиту, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування ним протягом пільгового періоду в розмірі 1,50 % (3\~825,00 грн.) та поточного періоду 3,00 % (45\~900,00 грн.). Згідно п. 1.5.1 договору про споживчий кредит № 5583392, комісія за надання кредиту становить 1\~700,00 грн., що нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Отже, ТзОВ «Мілоан» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023 року та витягу з Реєстру боржників № 1 до вказаного договору факторингу від 27.10.2023 року (а.с. 15-17,19) встановлено, що право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 5583392 ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5583392 від 01.07.2023 року (а.с. 20), на час відступлення права вимоги 27.10.2023 року у відповідача наявна заборгованість за цим договором у розмірі 68\~425,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 49\~725,00 грн. та прострочена заборгованість за комісією 1\~700,00 грн. В судовому засіданні також встановлено, що 22 червня 2023 року між ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 5750929 (а.с. 30-34), відповідно до якого ТзОВ «Маніфою» на умовах повернення, платності та строковості надало відповідачу грошові кошти в розмірі 20\~000,00 грн. строком на 80 днів, тобто до 10.09.2023 року. Відповідно до п. 2.4 даного договору та паспорту позики (а.с. 27-29), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за акційною процентною ставкою в розмірі 0,87150 % на день (яка діє до 22.07.2023 року), базовою процентною ставкою - 2,49000 % на день (до 10.09.2023 року) та основною процентною ставкою - 3,00000 % на день, що застосовується протягом всього строку позики, окрім першого періоду. З розрахунку за договором позики № 5750929 від 22.06.2023 року (а.с. 35-36) вбачається, що станом на 20.12.2021 року борг [PERSON] за договором позики становить 64\~940,00 грн., з них: 20\~000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 44\~940,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5750929 від 22.06.2023 року (а.с. 42), на час відступлення права вимоги 15.11.2023 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 64\~940,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 44\~940,00 грн. Згідно договору факторингу № 15-11/2023 від 15.11.2023 року та витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 15.11.2023 року (а.с. 37-39,41), право вимоги до [PERSON] по договору позики № 5750929 ТзОВ «Маніфою» відступило ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, з наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором про споживчий кредит № 5583392 від 01.07.2023 року та договором позики № 5750929 від 22.06.2023 року вбачається, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами, не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості та станом на час подання позову позичені кошти не повернув. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладених кредитних договорів, своєчасно кредити не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 68\~425,00 грн. за договором про споживчий кредит № 5583392 від 01.07.2023 року та 64\~940,00 грн. за договором позики № 5750929 від 22.06.2023 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3\~028,00 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 12.04.2024 року № 64330 (а.с. 1). На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved