Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Кредитний договір № 0656-4601. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 20000,00 грн.; строк кредитування - 21 календарних днів; % ставка - 2,00 % в день. Пунктом 11 кредитного договору передбачено у разі не пролонгування договору відповідно до 14 договору позичальник сплачує кредитору проценти за користування грошовими коштами за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 2% за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту включно. Кредитодавець виконав свої зобов`язання, перерахувавши суму кредиту відповідачу. Проте, відповідач не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання. 28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 02/10/2021, згідно якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в тому числі і до відповідача, який станом на 24.03.2021 має заборгованість перед первісним кредитором у розмірі тіла кредиту та нарахованих відсотків. Станом на 15.03.2024 відповідач продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а тому його загальна заборгованість становить 45000,00 грн, з них: прострочена заборгованість за кредитом - 15000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 30000,00грн. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 13000,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.04.2024 позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, у позовній заяві представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на зареєстровану адресу місця проживання, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Кредитний договір № 0656-4601. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор А474, для підписання кредитного договору № 0656-4601 від 24.03.2021, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно з умовами кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20000,00 грн.; строк кредиту складає 21 днів; термін платежу 13.04.2021. Відповідно до п. 4 кредитного договору, протягом строку Кредиту фіксована процентна ставка складає 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна ставка складає 730%. Відповідно до п.11 кредитного договору якщо кредитний договір не було пролонговано відповідно до п.14 кредитного договору, у випадку неповернення суми кредиту у строк, встановлений пунктом 2 Кредитного договору: п.11.1. - позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 ЦК України у розмірі 2% (два відсотки) за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту включно. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими грошовими коштами складає 730%. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200% від суми кредиту. п.11.2. - кредитодавець має право на кожен 10-й (десятий) день існування прострочення, включаючи день виникнення та погашення прострочення, нараховувати, а позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) суми кредиту, однак у цілому не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) суми кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за строк користування кредитом). п.11.3 - якщо визначена п. 4 кредитного договору процентна ставка є меншою ніж 2% (два відсотки) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то у разі прострочення строку платежу (нездійснення платежу до встановленого терміну (включно)), кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити штраф за весь період користування кредитом, із розрахунку процентів у розмірі 2% (два відсотки) за кожен день користування кредитом, починаючи з моменту отримання кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за весь строк користування кредитом не більше 50 (п`ятдесяти відсотків) суми кредиту). Отже, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе договірні зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідкою про перерахування кредитних коштів на суму 20000,00 грн. відповідачу та довідкою про перерахування кредитних коштів через систему платежів LiqPay на платіжну карту відповідача. Однак, всупереч умов кредитного договору позичальник не виконав у повному обсязі взяті на себе договірні зобов`язання. 28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНАС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 02/10/2021, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор набуває права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників до цього договору. Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 02/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 0656-4601, загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором становить 45000,00 грн, з них: прострочена заборгованість за кредитом - 15000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 30000,00грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунком заборгованості станом на 15.03.2024 становить 45000,00 грн, з них: прострочена заборгованість за кредитом - 15000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 30000,00грн. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 45000,00 грн. У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано: договір № 15-02/2024 про надання правової допомоги від 15.02.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявка ТОВ «Факторинг Партнерс» про надання юридичної допомоги № 1150 від 22.02.2024; витяг з Акта № 1 про надання юридичної допомоги від 28.02.2024, копію платіжної інструкції № 859 від 26.02.2024 про сплату за надання правової допомоги згідно договору № 15-02/2024 у розмірі 45000 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved