Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

01 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 квітня 2024 року і до повноліття дітей. Ухвалою судді від 07 травня 2024 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] вона одружилась з [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2023 року шлюб між ними розірвано, позивачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Зазначила, що участі в утриманні їхніх дітей батько не бере. Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов від 22 березня 2023 року. На даний час позивач не може повністю забезпечити дітей одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, а також не має змоги оплатити у разі потреби лікування. Дітям необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для їхнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, а тому батько, який є здоровий, молодий та працездатний зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, забезпечуючи їхню рівність при несенні обов`язку утримання дітей. До початку судового засідання позивач [PERSON] подала заяву (вх. №3738 від 05 червня 2024 року, про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідно до\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд за письмовою згодою позивача, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У ході судового розгляду встановлено, що 15 вересня 2008 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2023 року шлюб між сторонами розірвано, позивачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З копій\~свідоцтв про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~ [NUMBER] ,\~вбачається,\~що сторони\~є батьками\~ [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Акту обстеження матеріально побутових умов від 22 березня 2024 року, вбачається, що діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Згідно довідки, виданої Сколівського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів №3 вбачається, що [PERSON] навчається у 7 класі, [PERSON] навчається у 8 класі . Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень ст.ст.141,181,182 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, за ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Наведені положення закону дають підстави для висновку, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів та їх розмір, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитини, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини. Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, беручи до уваги, що відповідач є працездатний, не має захворювань, зважаючи на вік дітей та їх потреби в існуванні (їжа, одяг, дозвілля та розвиток, користування житлово-комунальними та медичними послугами, засоби гігієни) та потреби в реалізаціїосвітнього, соціального та духовного розвитку, суд уважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання їх дітей у розмірі 3 000 грн на кожну дитину, щомісячно. Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 15 березня 2024 року та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 1 211,20 грн судового збору.

Outcome: approved