Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ «ФК ЄАПБ» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 15.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7021295. Відповідно до п. 2. 1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 28.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги відповідно до реєстру боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.09.2023 до договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 150 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 550 грн сума заборгованості за відсотками. 16.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25040-05/2023. Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. 03.07.2023 на підставі договору факторингу № 3072023 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги до боржників по сплаті боргу за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 до цього договору. 27.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 610 грн, з яких: 9 800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33 810 грн - сума заборгованості за відсотками. 19.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29379-05/2023. Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. 03.07.2023 на підставі договору факторингу № 3072023 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги до боржників по сплаті боргу за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 до цього договору. 27.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 250 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 250 грн - сума заборгованості за відсотками. В зв`язку з цим ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із вимогою про стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості в загальному розмірі 94 010 грн та стягнення судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д.В. від 09.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.04.2024 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування заперечень на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами права грошової вимоги до відповідача, а саме до позовної заяви не додані докази на підтвердження обставин здійснення оплати за Договором факторингу № 28092023 після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували виконання сторонами умова договору факторингу та, як наслідок - набуття права грошової вимоги позивача до відповідача за кредитним договором та можливості реалізації прав нового кредитора для звернення до суду з даним позовом. Окрім цього, надані до позовної заяви докази жодним чином не підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, оскільки надані документи не містять відомостей про те, що відповідачу були перераховані грошові кошти на банківський рахунок або первісним кредитором виконано обов`язок з надання кредиту в інший спосіб. У зв`язку з цим, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. 08.05.2024 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача не погоджується з твердженнями відповідача, що викладені останнім у відзиві на позовну заяву, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, представник позивача зазначає, що кредитні договори укладені з відповідачем в судовому порядку розірванні не були, крім того, вказані договори у відповідності до вимог чинного законодавства недійсними не визнанні, договори факторингу відповідачем не оспорювались, а тому є такими, що підлягають виконанню. Будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги, зокрема контррозрахунок заборгованості відповідачем не надано. 03.06.2024 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало відповідь на запит первісних кредиторів. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7021295. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п. 2. 1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору , кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2. кредитного договору, за реквізитами зазначеними у п. 2.1. Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору № 7021295 від 15.05.2023 сума (загальний розмір кредиту) становить 6 000 грн. Відповідно до п. 2. 1. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Відповідно до копії платіжного доручення № 100541731 від 15.05.2023 було перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 6 000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - [NUMBER]. 28.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги відповідно до реєстру боржників, вказаними у реєстрі боржників. Оплата відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023 підтверджується копією платіжної інструкції № 20267 від 03.10.2023. Відповідно до реєстру боржників від 28.09.2023 до договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 150 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 550 грн сума заборгованості за відсотками. 16.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25040-05/2023. Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9 800 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 1.6. кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до листа про перерахування коштів вих. № 2919_240514104325 від 14.05.2024 було перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 9 800 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 238735393. 03.07.2023 на підставі договору факторингу № 3072023 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги до боржників по сплаті боргу за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 до цього договору. 27.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Оплата відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 підтверджується копією платіжної інструкції № 20650 від 28.12.2023. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 610 грн, з яких: 9 800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33 810 грн - сума заборгованості за відсотками. 19.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29379-05/2023. Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Відповідно до листа про перерахування коштів вих. № 2919_240514103943 від 14.05.2024 було перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 6 000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - [NUMBER]. 03.07.2023 на підставі договору факторингу № 3072023 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги до боржників по сплаті боргу за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 до цього договору. 27.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 250 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 250 грн - сума заборгованості за відсотками. Верховним Судом у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19, наголошено, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначених договорів останнім висловлено не було. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаних договорів. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається. Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Вищевказані правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/17 та від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов обґрунтованого висновку, який не спростовано доводами наведеними у відзиві, що кредитні договори підписано відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного договору. Водночас суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача наведені у відзиві, що позивачем не надано доказів видачі кредитів, з огляду на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано платіжні доручення на підтвердження даних обставин, які є належними та допустимими доказами. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Отже, актом цивільного законодавства визначено наслідки порушення зобов`язання боржником, а саме стягнення неустойки, штрафу. За таких обставин, визначення сторонами у договорі можливості перерахування відсотків за користування кредитом за минулий час в сторону збільшення їх розміру, як санкцію за несплату чи неповну сплату боржником заборгованості за кредитним договором, суперечить акту цивільного законодавства. Крім того, у відповідності до договорів сторони погодились, що проценти нараховані після закінчення строку дії цього договорів чи їх дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. В той же час, ч. 2 ст. 625 ЦК України не передбачає обов`язку сторони кредитного договору сплачувати проценти за користування грошовими коштами. Так, за змістом вказаної норми закону, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, нарахування 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, як спосіб захисту грошового інтересу і полягає в отриманні компенсації за неналежне виконання зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №703/2718/16). За таких обставин, визначені договорами проценти за користування коштами не можуть бути відсотками за порушення грошового зобов`язання, що передбачені ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 7021295 в розмірі 6 000 грн (сума заборгованості за основною сумою боргу); за кредитним договором № 25040-05/2023 в розмірі 9 800 грн (сума заборгованості за основною сумою боргу); за кредитним договором № 29379-05/2023 в розмірі 6 000 грн (сума заборгованості за основною сумою боргу), а всього стягнути заборгованості відповідача за кредитними договорами 21 800 грн. У задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками відмовити. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 61979 від 27.03.2024 про сплату судового збору у сумі 3 028 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 696 грн 44 коп. (3 028 * 23%). На підставі викладеного та

Outcome: partial