Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

покликаючись на виплату страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, представник позивача адвокат Сергій Гермаш у поданій до суду 28 березня 2024 року позовній заяві просить стягнути з відповідача в порядку регресу завдані збитки у сумі 54 196 грн. 34 коп. та сплачений судовий збір. На виконання приписів п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачпідтверджує, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Суд отримав підтвердження реєстрації місця проживання відповідача. У поданій до суду заяві вказаний представник позивача позов підтримує. Відповідач відзиву на позов не подав. Сторони відповідно до ст.128-130\~ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. У поданій до суду заяві вказаний представник позивача просить справу слухати у відсутність сторін, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся шляхом надсилання поштових повідомлень. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку заочного розгляду у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористався правовою допомогою. Суд встановив такі обставини. 10 листопада 2018 року близько 18 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак « [NUMBER] », не дотримався безпечної швидкості, не стежив за дорожніми обставинами та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження. 28 грудня 2019 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] /постанова про закриття кримінального провадження/. Згідно з базою МТСБУ на дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10 серпня 2020 року потерпіла особа [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. На підставі Наказів про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 43 151 грн. 44 коп. та 11 044 грн. 90 коп., загальний розмір фактично понесених витрат МТСБ склав: 54 196 грн. 34 коп. До спірних\~правовідносин суд\~застосовує такі норми права. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п.23.1 ст.23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров?ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов?язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов?язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Відповідно до п.24.1 ст.24 цього Закону у зв?язку лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов?язані доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням ті реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров?я, медичний піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно з ст.25 Закону України у зв?язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи з підтверджений відповідним закладом охорони здоров?я час втрати працездатност Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, як працює за трудовим договором - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Також відповідно до п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 цього Закону України МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За результатами\~аналізу встановлених\~обставин справи\~та вищенаведених\~правових норм\~суд прийшов\~до таких висновків. Предметом спору у даній справі є стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У розумінні п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.11, 1166, 1187, 1191 ЦК України у відповідача виникло зобов?язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат. З метою досудового врегулювання спору відповідач направив Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Таким чином, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. ?Ніким не заперечується, що сплата позивачем страхового відшкодування потерпілому здійснена відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та підтверджена наявними у матеріалах справи належними доказами. Суд вважає, що у позивача після виплати страхового відшкодування виникло право зворотної вимоги до винної особи в порядку регресу, тому наявне порушене право позивача, за захистом якого він і звернувся до суду. Відповідачем не надано належних доказів на спростування доказів, наданих позивачем і у суду немає підстав вважати обставини, викладені в матеріалах справи, такими, що не відповідають дійсності. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Правосуддя за\~своєю суттю\~визнається таким\~лише за\~умови,\~що воно\~відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). При вирішенні питання про розподіл судових\~витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору. З огляду на викладене,

Outcome: approved