Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернулась до суду з позовом, в якому\~просить розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем та стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи стягнення з дати звернення до суду. В обґрунтування вимог вказано, що 20.07.2021 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають спільного сина [PERSON] . Протягом останнього часу спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Також посилається на те, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду. У судове засідання сторони не з`явились. Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримала; проти заочного рішення суду не заперечує (а.с. 23). Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими адресату з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 21-22, 25). У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.07.2021 року Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб сторін (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області № 828 від 20.02.2024 року (а.с. 9) [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Житомирської РДА та отримує допомогу при народженні дитини з 01.11.2021 року до 01.12.2024 року. Згідно статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов в цій частині визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву в цій частині. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала суду доказів на підтвердження своїх доводів про те, що відповідач має дохід та спроможний сплачувати аліменти на її утримання саме в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. З врахуванням встановлених обставин та зазначених вище норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Також,

Outcome: partial