Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Пацула В.О.\~звернувся до\~суду із\~позовною заявою\~до[PERSON] ,\~Іванівської сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області,\~третя особа\~без самостійних\~вимог:\~ приватний\~нотаріус Тернопільського\~районного нотаріального\~округу Гордєєва\~Л.І.\~ про визнання колишнього члена колгоспного двору таким, що втратив право на частку в майні колишнього колгоспного двору та про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку спадкування, в якій просить визнати колишнього члена\~колгоспного двору\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~такою,\~що втратила\~право на\~частку в\~майні колишнього\~колгоспного двору\~у домоволодінні,\~яке розташоване\~по [ADDRESS] ,\~визнати за\~ [PERSON] право\~власності на\~1/3\~частку житлового\~будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~як колишньому\~члену колгоспного\~двору,\~визнати за\~ [PERSON] право\~власності на\~2/3\~частини житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що знаходиться\~повулиці [ADDRESS] ,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~ мотивуючи тим,\~що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] адвокат Пацула В.О. позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи без її присутності, позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Представник відповідача Іванівської сільської\~ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника відповідача, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлення про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради №87 від 07.03.2024 року, житловий будинок, що за адресою [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до категорії колгоспного типу двору та у ньому були зареєстровані: голова двору - [PERSON] , 1940 року народження, та члени двору: [PERSON] , 1945 року народження -дружина, [PERSON] , 1971 року народження -дочка, [PERSON] , 1967 року народження -дочка. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до\~частини 1\~статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище\~наведене слідує,\~що власниками\~домоволодіння,\~що в\~ [ADDRESS] , були [PERSON] , 1940 року народження, [PERSON] , 1945 року народження, [PERSON] , 1971 року народження, [PERSON] , 1967 року народження, із врахуванням\~рівності їх\~часток відповідно\~до частини\~2\~статті 123\~Цивільного кодексу\~України (редакція\~1963\~року).\~ Згідно копії по господарської книги № 478 в житловому\~будинку,\~що за\~адресою [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вибула. Як вбачається, із вище вказаної копії по господарської книги № 478, що [PERSON] станом на 15.04.1991 року вибула у зв`язку з одруженням із колгоспного двору, а саме почала проживати окремо і тим самим більше не брала участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору. Після свого вибуття із вказаного колгоспного двору більше трьох років будь\~яку частку в майні колгоспного двору по сьогоднішній день не витребувала, а тому вона є таким, що втратила частку в майні колишнього колгоспного двору даного господарства. [PERSON] не брала участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору, а тому в силу діючого на той час закону (ст. 126 ЦК УРСР) втратила право на частку в майні двору. Крім того, свою частку з майна колишнього колгоспного двору не витребувала по даний час, що є свідченням того, що у неї немає наміру реалізовувати свої майнові права. Зазначені обставини не оспорюються сторонами у справі, зокрема, відповідачами про що вони подали відповідні заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідно дост.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно дост.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. П. 6Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`зазначає, що: а) спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ч. 1ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно -трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексурозмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Положеннями ст. 126 ЦК УРСР встановлено, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Відповідачі були зареєстровані в домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року. Але відповідач [PERSON] \~ не проживала у спірному домоволодінні та не приймала участі у веденні спільного господарства ні працею, ні коштами. Зважаючи на недовгочасне перебування відповідача у домоволодінні, які після свого вибуття з вказаного домоволодіння більш трьох років будь\~яку частку в майні колгоспного двору не витребували по сьогоднішній день, [PERSON] \~\~втратила частку в майні колишнього колгоспного двору домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Таким чином, житловий будинок та господарські будівлі вказаного домоволодіння після вибуття з господарства [PERSON] належали на праві спільної сумісної власності голові двору [PERSON] та його членам: дружині [PERSON] , дочці [PERSON] . Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS] , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності [PERSON] , як голові колишнього колгоспного двору належало 1/3 частка вищевказаного будинковолодіння, [PERSON] , належало по 1/3 частка вищевказаного будинковолодіння, [PERSON] належало по 1/3 частка вищевказаного будинковолодіння. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2014 року [PERSON] померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне її майно. Згідно довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради №91 від 20.03.2024 року, [PERSON] [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] згідно запису по господарської книги № 9 від 2011- 2015 року номер об`єкта по господарського обліку 2-0424-1 і на день смерті склад її сім`ї такий : чоловік [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час її смерті і не заявив про відмову від спадщини. Відтак, він вважався таким, що прийняв спадщину як спадкоємець першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.05.2023 року [PERSON] , помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Згідно довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради №86 від 07.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] згідно запису по господарської книги № 9 від 2011- 2015 року номер об`єкта по господарського обліку №9 від 2021-2025 номер об`єкта по господарському обліку 2-0386-1 на день смерті проживав один. Згідно довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради №95\~від 12.03.2024\~року про\~те,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] заповіту на території Іванівської сільської ради не складав і відповідною сільською радою заповіт не посвідчувався. Згідно довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради №85 від 07.03.2024 року, про те, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] згідно запису по господарської книги № 9 від 2011- 2015 року номер об`єкта по господарського обліку №9 від 2021-2025 номер об`єкта по господарському обліку 2-0386-1 і на даний час ніхто не зареєстрований і не проживає. Згідно довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради №84 від 07.03.2024 року, про те, що домоволодіння [PERSON] , [INFO] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] під забороною та арештом не перебуває. Після смерті [PERSON] померлого [INFO] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , а також на земельні ділянки. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Ілавченською сільською радою Теребовлянського району. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.01.2000 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. знаходиться спадкова справа № 198/2023, заведена щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у встановлений законодавством термін, як спадкоємці першої черги за законом, подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Крім того, користуючись правом, передбаченим статтями 1267, 1278 ЦК України, спадкоємці уклали між собою нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна від 06 березня 2024 року (зареєстрований в реєстрі за №603), який є підставою для видачі сторонам (спадкоємцям) свідоцтв про право на спадщину за законом. Посвідчення договорів про поділ спадкового майна здійснюється будь-яким нотаріусом за наявності довідки про встановлення кола спадкоємців та витягу зі Спадкового реєстру про заведення спадкової справи. Отже, посвідчуючи договір про поділ спадкового майна, нотаріус визначив коло спадкоємців, що прийняли спадщину, та склад спадщини. Відповідно до договору про поділ спадкового майна дочці спадкодавця [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS] та земельна ділянка площею 1,5963 га, кадастровий номер 6125084300:01:001:0744 (завірена копія свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку додається). Відповідачу [PERSON] перейшли дві земельні ділянки площами 1,5962 га та 0,7989 га з кадастровими номерами 6125084300:01:001:0745 та 6125084300:01:001:0980 (завірена копія договору про поділ спадкового майна від 06.03.2024 року додається). Відповідно до довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 340 від 15.12.2023 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , за яким право власності не зареєстроване. Ринкова вартість вказаного будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 12.03.2024 року становить 398200,00 грн, що підтверджується Висновком про вартість майна, наданим суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 12.03.2024 року за № 67/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши колишнього члена колгоспного двору [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на частку в майні колишнього колгоспного двору у домоволодінні, яке розташоване по [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] ,\~право власності\~на житловий\~будинок з\~надвірними будівлями\~та спорудами,\~що у\~ [ADDRESS] ,\~з якого 1/3 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як за членом колишнього колгоспного двору та 2/3 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved