Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

20.05.2024 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилався на те, що 08.06.2002 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння та спільних інтересів, різність поглядів на життя, тому вважає, що збереження шлюбу і подальше сімейне життя неможливе. Наразі фактично шлюб розпався та існує тільки формально, таке становище суперечить його особистим інтересам. Прохав розірвати шлюб, укладений 08.06.2002 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, про що було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2002 року та зроблено відповідний актовий запис №248. 20.05.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Позивач та його представник: адвокат Кузнєцов Д.О. в підготовче засідання не з`явилися, 05.06.2024 року представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, 28.05.2024 року подала заяву про визнання позову, прохала справу розглянути без її участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 08.06.2002 року позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №248, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.06.2002 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 04.05.2017 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач наполягає на тому, що подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і спільних інтересів, різність поглядів на життя. Відповідач визнала вказані обставини, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 08.06.2002 року, мають сина [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними має бути розірваний. Клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідач не заявляла. Крім того, відповідно ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала пред`явлений до неї позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved