Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 04.09.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Грушівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №32. Від даного шлюбу з відповідачем по справі мають одну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що між нею та відповідачем зникло взаєморозуміння, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов?язки. Вони проживають окремо та подружні відносини між ними припинені. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» в судове засідання не з`явилася. 24.05.2024 року представник позивачки, адвокат Онуфрій Д.В. подав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його та позивачки відсутності, просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №0600923928755, 0600923942383 в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Грушівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, Україна за актовим записом №32, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с.14). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що\~подружнє\~життя між\~сторонами\~не\~склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони не проживають разом. Шлюбні відносини у подружжя відсутні. Оскільки позивачка\~наполягає на\~розірванні шлюбу\~з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved