Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Харківської міської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] .. Документи які підтверджують родинний зв`язок з померлим містяться в матеріалах спадкової справи в нотаріальній конторі. [PERSON] є рідний братом мого батька [PERSON] .. На час смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ; частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишив заповіт, яким житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] .. Станом на 04.03.2024 зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] не має. Тобто спадкове майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить до спадкування за законом. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не залишилось. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але 09 березня 2024 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи документів, що підтверджують факт прийняття спадщини заявником. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, у зв`язку х чим звернувся до суду з позовом. 04 червня 2024 року від представника ХМР надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, у зв`язку з відсутністю доказів, що позивач намагався скористатись наданим правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В. від 08 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадженняу справі за позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року клопотання про витребування доказів було задоволено. У судовому засіданні позивач підтвердив доводи, наведені в позовній заяві, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача Харківської міської ради, в своєму відзиві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на зазначену у позовній заяві адресу, при цьому повістки повернулись без вручення адресату з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся шляхом розміщенням оголошення на сайті суду про його виклик. У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, однак останній в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, також відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив. Згідно\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.ст. 1217,\~1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . [PERSON] , який був батьком позивача та рідним братом [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] був сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] також був сином [PERSON] що підтверджується посвідкою про народження № [NUMBER] , отже [PERSON] є рідним дядьком [PERSON] .. Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаральних дій від 09 березня 2024 року за вихідним номером 326/02-31 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з позовною заявою [PERSON] не зареєстрований за адресою, за якою постійно проживав спадкодавець [PERSON] .. Таким чином, відомостей про те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого дядька матеріали справи не містять. У зв`язку з вищевикладеним, позивач у шестимісячний строк після смерті спадкодавця повинен був звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. При цьому, з урахуванням положень ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було 20 червня 2022 року. Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу. Визнаючи, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 20 червня 2022 року, суд керується наступним: Відповідно до ч. 3 ст. 1272\~ЦПК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для припиняння спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Крім того, аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 656/399/19 (провадження № 61-633св20)., від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18), від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20( провадження № 61-16005св21. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Крім того, у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №607/13549/21, провадження №61-562св23, зазначено, що перебування спадкоємців за межами країни не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили вчасно здійснити таку дію. В обґрунтування поважності причин пропуску на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що на початку війни не працювали нотаруси в місті Харкові, тому він звернувся за консультацією до юриста, який відповів, що свідоцтво про право на спадщину можна отримати після завершення воєнного стану. Отже має місце юридична необізнаність. Таким чином, суд, оцінюючи відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~докази, надані позивачем [PERSON] , приходить до висновку про те, що його доводи про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті його дядьки [PERSON] є недостатніми та не можуть бути визнані судом як поважні. Отже, правові підстави для задоволення позовних вимог та поновлення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутні у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити за його необґрунтованості.

Outcome: dismissed