Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач, як новий кредитор за договором факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача. Просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4887219 від 07.10.2021 у загальному розмірі 35866,60 грн., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, інфляційні втрати та 3% річних, які нараховані відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України, а також понесені судові витрати по справі, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 4887219 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір): сума кредиту складає 11900,00 грн.; строк кредиту -16 днів; дата повернення кредиту 23.10.2021; знижена процентна ставка 0,95 % в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 09.11.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі 3617,60 грню, у зв`язку з чим, у відповідності до пункту 1.4, 4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 16 днів (до 25.11.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. В подальшому відповідач у порушення статей 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість. 17.01.2023ТОВ «Авентус Україна» та\~товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»\~уклали Договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно умов якого останнє\~набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», в т.ч. до відповідача за кредитним договором №4887219 від 07.10.2021. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену ним при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена. Процесуальні дії у справі 27.02.2024 позовна заява надійшла до суду та з протоколом авторозподілу передана на розгляд судді Слободян Н.П. 29.02.2024 провадження у справі відкрите, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Перше судове засідання призначене на 29.03.2024, яке у зв`язку з відсутністю інформації про належне повідомлення відповідача (отримання ним направленої рекомендованої кореспонденції), було відкладене на 30.04.2024, 03.06.2024. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, зазначає таке. Згідно з частиною першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Поняття електронного договору закріплене у пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію»: це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з частиною дванадцятої статті цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Пунктом 6 статті 3 Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до вимог частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, а частина шоста цієї статті визначає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. З наданих суду письмових доказів вбачається, що 07.10.2021між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №4887219 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 року розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Відповідач до укладення договору також був ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був ним підписаний, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М926347», після чого він отримав кредит в сумі 11900,00 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 15.02.2024 № 2523 240215124108 ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» про перерахування коштів, долученою до матеріалів справи. У довідці ТОВ підтвердило, що надавало товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» послуги з переказу грошових коштів в сумі 11900,00 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] . За умовами договору №4887219 про надання споживчого кредиту від 07.10.2021 вбачається, що він надавався на таких умовах: сума кредиту - 11900,00 грню (пункт 1.3. договору); строк кредиту 16 днів (тобто до 25.11.2021), який може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (пункт 1.4.);тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.5. договору), стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Згідно пункту 1.5.2. кредитного договору сторонами узгоджено знижену процентну ставку за кредитом у розмірі 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в пункті 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в пункті 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Споживача лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №4887219 від 07.10.2021, відповідач 24.10.2021 здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі 1808,80 грн. та 09.11.2021 в розмірі 3617,60 грн. в рахунок сплати процентів за договором. У зв`язку з внесенням відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості, у відповідності до пунктів 1.4 та 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 16 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день. За змістом пункту 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача відповідно до пункту 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до пункту 4.3 Договору. Станом на 25.11.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, у відповідності до пункту 4.3. договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №4887219 від 07.11.2021, відповідач, згідно розрахунку кредитора, станом на 09.02.2024 має заборгованість у розмірі 35866,6 грн., яка складається з: 11900,00 грн. сума кредиту; 23966,60 грн. - нараховані проценти за користування кредитом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 17.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф, за умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в т.ч. і до відповідача за кредитним договором №4887219 від 07.11.2021, що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 17.01.2023. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором\~товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»\~повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Однак, це повідомлення відповідачем залишене без уваги, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. За змістом положень пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( стаття 612 ЦК України). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За досліджених судом обставин вбачається, що зобов`язання, які взяв на себе відповідач, уклавши кредитний договір №4887219 від 07.11.2021, не були ним виконані належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентах за його користування. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 204 ЦК України констатує презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про обов`язок відповідача виконати перед позивачем зобов`язання по сплаті тіла кредиту та відсотків за його користування. Однак, з позовних вимог\~товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», вбачається, що звертаючись до суду з цим позовом, останнє спросило також стягнути з відповідача компенсаційні витрати, розмір та порядок нарахування яких врегульовано положеннями статті 625 ЦК України. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, відповідно до пункту18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що ним до періоду, за який здійснено нарахування інфляційних втрат з березня 2022 по грудень 2023 та 3 % річних включено період з 24.02.2022 по 09.02.2024. А тому, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, ці позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином позовні вимоги\~товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»\~підлягають частковому задоволенню: в частині стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат Позивач на відшкодування понесених ним судових витрат просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору 242240 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу,останнє підтверджує договір про надання правової допомоги підтверджених Ордером на надання правничої допомоги, Рахунком на оплату замовлення. Щодо судового збору Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково (на 75,77%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно у сумі 1835,45 грн. ( 2422,40 х 75,77%:100%). Щодо судових витрат Згідно ч.ч.2, 6 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем таке клопотання не заявлене. У зв`язку з частковим задоволенням позову ( 75,77%) на відповідача покладається сплата понесених позивачем витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 7 577 грн. (10000 х 75,77/100). На підставі викладеного,

Outcome: partial