Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 29.10.2018 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області виданий судовий наказ у справі № 607/174/79/18, яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.09.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказала, що з часу присудження аліментів змінився вік дітей та збільшились їхні потреби, що зумовило додаткові витрати на їх утримання, зокрема на навчання, харчування, розвиток тощо. Проте позивачу важко самій забезпечити відповідні умови для повноцінного навчання, фізичного та духовного розвитку дітей. Крім цього, позивач зазначила, що на момент винесення судового наказу відповідач не був працевлаштований, проте на даний час працює у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Тернопільській області та отримує заробітну плату, яка є значно більшою від розміру аліментів, встановлених судовим наказом. За таких підстав відповідно до ст. 181 СК України позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на 2/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 10.04.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 07.05.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 07.05.2024 судове засідання відкладене на 04.06.2024 у зв`язку з неявкою учасників справи. 04.06.2024 представник відповідача адвокат Бакалець І.Г. подав до суду відзив, який усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України залишений без розгляду. У судовому засіданні 04.06.2024 представник позивача адвокат Кметик Я.А. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Пояснив, що станом на даний час відповідач сплачує аліменти приблизно по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, що не є достатнім для утримання дітей. Вказав, що розмір витрат, які несе позивач на утримання неповнолітніх дітей, відповідає розміру аліментів, які вона просить стягувати з відповідача. Крім цього, зазначив, що на момент винесення судового наказу відповідач не був працевлаштований, проте на даний час працює та отримує заробітну плату, що свідчить про зміну матеріального стану відповідача. Уточнив,\~що позивач\~просить стягнути\~аліменти на\~утримання дітей\~у розмірі\~по 1/3 частці\~від доходів\~відповідача на кожну дитину щомісячно, тобто у загальному у розмірі 2/3 частки щомісячно. У судовому засіданні 04.06.2024 представник відповідача адвокат Бакалець І.Г. позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно. Разом з тим зауважив, що позивач не довела, що майновий стан відповідача змінився, оскільки відповідач працевлаштований з 2019 року та розмір його заробітної плати з того часу не змінювався. Також вказав, що позивач не надала докази на підтвердження свого майнового стану. У судове засідання 04.06.2024 сторони не з`явилися, однак приймають участь у судовому процесі через своїх представників. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд установив, що сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Указане підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 4, 5). Також такі обставини визнавались та не заперечувались у судовому засіданні учасниками справи. 29.10.2018 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 607/174/79/18 виданий судовий наказ, яким з [PERSON] стягнуті на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.09.2018 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, ст.\~182,\~183 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 22.05.2019 у справі № 444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц. Щодо підстав для зміни розміру аліментів суд зазначає таке. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Суд враховує, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін визначені ще у 2018 році та станом на даний час такий розмір становить 1598 грн на кожну дитину щомісячно. При цьому з часом потреби дітей змінились, діти підросли та для свого інтелектуального та соціального розвитку, а також для забезпечення належних умов проживання та навчання потребують більших витрат, ніж на момент постановлення судового рішення від 29.10.2018. Також з 04.12.2019 [PERSON] прийнятий на службу у Службу судової охорони. З 01.01.2021 та по даний час проходить службу на посаді контролера І категорії (заступника командира відділення) 1 відділення 1 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області. Указане підтверджується довідкою Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області № 5 від 26.03.2024 (а.с. 6). Згідно з довідкою про доходи № 3 від 29.03.2024 загальний розмір заробітної плати відповідача за період з вересня 2023 року до лютого 2024 року становить 91420,66 грн, тобто у середньому 15237 грн щомісячно. Такі обставини дають підстави дійти висновку, що з моменту винесення судового наказу від 29.10.2018 матеріальне становище відповідача покращилось, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача про незмінність майнового стану відповідача з 2019 року, оскільки правове значення під час розгляду справ указаної категорії мають обставини, які свідчать, зокрема про майновий стан платника аліментів на момент стягнення аліментів та на момент розгляду справи про збільшення цих аліментів. Враховуючи, що на момент винесення судового наказу від 29.10.2018 відповідач не був працевлаштований та не отримував дохід, а станом на даний час працює та отримує заробітну плату, суд вважає, що позивач належними та достатніми доказами довела обставини щодо покращення матеріального стану відповідача. Щодо розміру аліментів, які необхідно стягувати, суд зазначає таке. В обґрунтування позовних вимог у цій частині позивач зазначила, що необхідно стягувати з відповідача аліменти у загальному розмірі 2/3 частки від його доходу. Зважаючи на зазначений вище розмір заробітної плати відповідача, такі аліменти становлять приблизно по 5000 грн на кожну дитину щомісячно. Разом з тим позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, що витрати, які несе позивач на утримання неповнолітніх дітей, становлять по 10000 грн на кожну дитину щомісячно, ураховуючи, що закон визначає рівний обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей. З урахуванням викладеного суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. При цьому стягнення аліментів у новому способі та розмірі має здійснювати не з моменту пред`явлення даного позову до суду, як просила позивач, а з моменту набранням даним рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а також те, що даний позов задоволено частково у розмірі 50% від заявленої вимоги, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору у сумі 605,60 грн, а 50% судового збору у сумі 605,60 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial