Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 23.09.2014 року сторони уклали шлюб. В шлюбі [INFO] народилась донька. Реєстрація народження дитини в установленому законом порядку батьками не здійснена, оскільки відповідач від таких дій ухилився. 27.04.2022 року за рішенням суду шлюб між сторонами розірваний. За листами ВДРАЦС у місті Одесі від 16.11.2021 року, 30.08.2023 року позивачу роз`яснений порядок присвоєння прізвища дитині для проведення державної реєстрації народження доньки відповідно до 133 СК України в органах опіки та піклування або у судовому порядку. Враховуючи викладене позивач просила суд визначити дитині ім`я « [PERSON] », прізвище « [PERSON] ». Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 23.09.2014 року сторони уклали шлюб (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). При реєстрації шлюбу кожен з подружжя залишив дошлюбне прізвище. В шлюбі [INFO] народилась дитина жіночої статі. Факт народження підтверджується медичним висновком про народження за результатами огляду пологів № ХТКК-9ВХТ-287Т-А8К4. Реєстрація народження дитини в установленому законом порядку батьками не здійснена, оскільки відповідач від таких дій ухилився. 27.04.2022 року за рішенням Приморського районного суду м.Одеси, справа 522/10691/21, суду шлюб між сторонами розірваний. ВДРАЦС у місті Одесі позивачу відмовлено в державній реєстрації народження дитини (листи від 16.11.2021 року, 30.08.2023 року) та роз`яснений порядок присвоєння прізвища дитині для проведення державної реєстрації народження доньки відповідно до 133 СК України в органах опіки та піклування або у судовому порядку. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно з ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства. Зазначене узгоджується із частинами 1, 4 ст. 144 СК України, за якими батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням походження дитини, а також присвоєнням їй прізвища, імені, по батькові та засвідчується свідоцтвом про народження. Право на ім`я, встановлене ст. 294 ЦК України, є невід`ємним немайновим особистим правом фізичної особи. В порядку «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, якщо батьки мають спільне прізвище, це прізвище присвоюється і дітям. У разі різних прізвищ за згодою батьків, що підтверджується спільною заявою про державну реєстрацію народження, дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. У разі присвоєння дитині подвійного прізвища батьки зазначають у заяві про державну реєстрацію народження, з якого прізвища (батька чи матері) має починатись прізвище дитини. У разі якщо мати та/або батько дитини не можуть подати спільну заяву про державну реєстрацію народження, заявником подається письмова згода батьків (одного з них) про присвоєння дитині прізвища, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Власне ім`я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. При державній реєстрації народження іншою особою власне ім`я дитини присвоюється за її вказівкою. При державній реєстрації народження дитині може бути присвоєно не більше двох власних імен, якщо інше не випливає із звичаю національної меншини, до якої належать мати і (або) батько, про що в графі "Для відміток" актового запису про народження робиться відповідна відмітка, яка засвідчується підписами одного або обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. У разі відсутності при державній реєстрації народження згоди батьків щодо присвоєння власного імені спір вирішується органами опіки й піклування або судом. По батькові дитині присвоюється за власним іменем батька. Якщо батько має подвійне власне ім`я, то по батькові дитині присвоюється за одним із них на вибір батьків, про що робиться відмітка в графі "Для відміток" актового запису про народження, яка засвідчується підписами одного або обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. На прохання батьків по батькові може також утворюватись згідно з національними традиціями або не присвоюватись взагалі. Про бажання батьків робиться відповідна відмітка в актовому записі про народження в графі "Для відміток", яка скріплюється підписами обох батьків цієї дитини, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. Батько дитини свої варіанти прізвища та імені дитини не запропонував. Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved