Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.02.2023 близько 17-15 год., керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак [NUMBER] , поблизу будинку № 1б по вул. Кільцева дорога (паркувальний майданчик ТЦ «Епіцентр» в м. Києві), [PERSON] порушив вимоги пункту 8.5 Правил дорожнього руху України, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 (стоп - лінія), 1.13, 1.21, не зупинився, щоб дати дорогу автомобілю VOLKSWAGEN, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по перехрещуваній дорозі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від удару автомобілю VOLKSWAGEN були спричинені механічні пошкодження. 27.04.2023 Голосіївським районним судом міста Києва були розглянуті матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, та винесено постанову, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Ремонт пошкодженого автомобіля здійснювався авторизованою станцією технічного обслуговування, виконавець ФОП [PERSON] . Вартість ремонтних робіт згідно акту надання послуг № 44 від 11.05.2023 становить 280 375 грн. На рахунок ФОП [PERSON] була перерахована сума страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн., що є частиною витрат, пов`язаних з ремонтом автомобіля. Залишок несплачених витрат (різниця між сумою акту виконаних робіт та сумою страхового відшкодування) становить 150375 грн. Поштові витрати становлять 88,80 грн. та 98,80 грн., витрати на послуги експерта складають 6500 грн. Загальна сума несплачених витрат становить 157062,60 грн. Просила стягнути з відповідача на свою користь 157062,60 грн. та судові витрати. 21.09.2023 постановлено ухвалу про залишення позову без руху та надано строк для усунення недоліків. 16.10.2023 постановлено ухвалу про передачу справи для розгляду за підсудністю. 16.01.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 22.04.2024 постановлено ухвалу про відмову в розгляді справи за правилами загального позовного провадження. 08.02.2024 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/6314264. Доданий до позову звіт №62 від 19.04.2023, згідно з яким вартість матеріального збитку становить 525464,65 грн., не містить фотографій, які підтверджують пошкодження троса замка, радіатора охолодження, замикаючої балки тощо. Відповідно до наданих позивачем звіту, акту наданих послуг та рахунок на оплату, а також акту огляду ТЗ та фото звіту до нього вбачається дублювання одних і тих самих запасних частин, таких як кріплення бамперу, автокріплення, наявність замінених деталей, які не було пошкоджено при ДТП таких як, радіатор охолодження, ліва протитуманна фара, також до акту виконаних робіт вписані деталі, які ніби замінювались, але в переліку робіт зазначено, що відбувся ремонт цієї деталі, а в звіті взагалі не зазначено про цю деталь, також різні ціни зазначені в акті наданих послуг та в розрахунку у звіті. Відповідача не було повідомлено про проведення огляду, а тому він не погоджується з результатами огляду та висновком. Позивачем було долучено до позовної заяви повідомлення про виклик відповідача на огляд транспортного засобу, якій було відправлено поштою. Даний виклик відповідачем не було отримано, оскільки він був направлений на адресу тимчасового проживання відповідача, за якою він не проживає. У акті огляду транспортного засобу зазначено про наявність пошкоджень, не пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Акт огляду не містить підписів власника та відповідача, а тільки представника СТО та оцінювача. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до звіту № 62 від 19.04.2023 коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу становить 60 % (Ез-0,60). Таким чином, до запчастин, які підлягають заміні згідно з актом надання послуг № 44 від 11.05.2023, необхідно застосувати коефіцієнт фізичного зносу, а також з даного переліку відняти вартість деталей, які не було пошкоджені при ДТП. Таким чином, розмір завданих збитків значно менше, а саме: 190 405,00 - 3250,00 - 9810,00 - 14925,00 - 805,00 - 3525,00 - 1525,00 - (29100,00 - 21991,32) = 150 981,32 грн. (вартість деталей без застосування коефіцієнту фізичного зносу). 150 981,32 - 60 % = 60 392,53 грн. (вартість деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), де 190 405 грн. - загальна вартість деталей згідно акту про надання послуг, 3250 грн.- фара протитуманна ліва, 9810 грн.- трубка кондиціонера, 14925 грн. - радіатор охолодження, 805 грн.- трос замка капота, 1525 грн.- кріплення бамперу, 3525 грн.- замок капота (29100,00 - 21991,32) - різниця вартості капоту, 60 % - коефіцієнт фізичного зносу згідно експертизи. 89970,00 - 2000,00 - 1800,00 - 1350,00 = 84820 грн. (вартість робіт та матеріалів), де 2000 грн.- скло лобове зняти встановити, 1800 грн.- бризковик передній правий ремонт, 1350 грн.- бризковик передній правий фарбування, 84820 + 60 392,53 = 145 212,53 грн. (розмір матеріального збитку). 145 212,53 - 130 000,00 = 15 212,53 грн. (різниця між розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування). Позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує розмір збитків, а саме квитанції про підтвердження сплати послуг з ремонту транспортного засобу. Сума, яка була зазначена в Акті наданих послуг, є завищеною та не відповідає дійсності. Також експертом в своєму звіті було невірно визначено ринкову вартість транспортного засобу, оскільки ним було взято транспортний засіб з бюлетеня, в якому наявні тільки транспортні засоби аналоги, так як транспортний засіб позивача пригнаний з США, який вироблявся для ринку Мексики. 14.02.2024 позивач подала заяву про зміну предмету позову, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 150375 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 6588,80 грн. та судовий збір в розмірі 1571 грн. 16.02.2024 позивач надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що загальна вартість відновлення пошкодженого автомобіля становить 280375 грн. ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» виплатила 130000 грн. Розмір невідшкодованої шкоди становить 150375 грн. Оспорюючи розмір шкоди, відповідач не надав доказів на підтвердження іншого її розміру. Вартість спричиненого їй відповідачем матеріального збитку становить 242518,97 грн. Вартість експертного дослідження з витратами на сповіщення становить 6588,80 грн. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Постановою Голосіївського районного суду від 27.04.2023 у справі №752/3810/23 [PERSON] було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що він 12.02.2023 приблизно о 17 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , поблизу будинку №1б по вулиці Кільцева Дорога (паркувальний майданчик ТЦ «Епіцентр») в місті Києві, порушив вимоги пункту 8.5 Правил дорожнього руху України, а саме - не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія), 1.13, 1.21, не зупинився щоб дати дорогу автомобілю «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по перехрещуваній дорозі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від удару автомобіль «Volkswagen» здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/6314264, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, 13000 грн., франшиза 0 грн. 10.04.2023 на адресу відповідача позивачкою було направлено лист із запрошенням на огляд автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , на 12.04.2023. Вартість цього відправлення становить 88,80 грн. Відповідно до договору на виконання робіт від 12.04.2023 замовник [PERSON] доручає, а виконавець ФОП [PERSON] виконує автотоварознавче дослідження з визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу, вартість послуги 6500 грн., розрахунок проводиться шляхом перерахування суми вартості робіт в безготівкову порядку на банківський рахунок виконавця. Згідно з актом №62 від 19.04.2023 виконана робота по проведенню автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , прийнята замовником, підлягає сплаті 6500 грн. Відповідно до висновку експерта №62 від 19.04.2023 по дослідженню з визначення вартості матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження становить 536774,40 грн, значення коефіцієнту фізичного зносу становить 0,60, вартість відновлюваного ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонту становить 242518,97 грн., вартість матеріального збитку на дату оцінки складає 242518,97 грн. 06.06.2023 ТДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» виплатило страхове відшкодування згідно акту №381/23-ГПО від 06.06.2023 (потерпіла [PERSON] ) в розмірі 130000 грн., перерахувавши його на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується копією платіжної інструкції від 06.06.2023 №6478. ФОП [PERSON] склав рахунок від 13.04.2024 №35 щодо вартості ремонту автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , на суму 280375 грн. Згідно з актом наданих послуг ФОП [PERSON] від 11.05.2023 №44 вартість робіт по ремонту автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , склала 280375 грн. (вартість запчастин - 89970 грн., вартість робіт, послуг - 190405 грн.). 17.08.2023 позивач направила відповідачу претензію про виплату різниці витрат між спричиненою ним шкодою та сумою страхового відшкодування в розмірі 150375 грн. Вартість поштового відправлення претензії становить 98,80 грн. Відповідно до частин першої, другої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої ст. 1188 ЦК України). Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 28 Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону №1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 11 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналізуючи вищенаведені норми права, суд дійшов висновку, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відтак відшкодування шкоди винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її скоєнні, а також отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування в розмірі 130000 грн. Також встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , становить 280375 грн., що підтверджується актом наданих послуг ФОП [PERSON] від 11.05.2023 №44 та рахунком на оплату від 13.04.2023 №35. Страхове відшкодування в розмірі 130000 грн. було перераховане на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується копією платіжної інструкції від 06.06.2023 №6478. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 150375 грн. (280375 грн. - 130000 грн.=150375 грн.) За таких обставин саме відповідач, як особа винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний сплатити на користь позивачки таку різницю. При цьому суд вважає доведеним розмір матеріальної шкоди в сумі 280375 грн., спричиненої позивачу, виходячи з розміру вартості відновлювального ремонту, зазначеного в акті наданих послуг ФОП [PERSON] від 11.05.2023 №44. Доводи представника відповідача, якими він обґрунтовував заперечення проти розміру завданих збитків, зазначених висновків суду не спростовують. Доказів на підтвердження того, що позивачці була спричинена матеріальна шкода в меншому розмірі сторона відповідача не надала. Щодо вимог про відшкодування витрат на проведення експертного дослідження в сумі 6588,80 грн. суд відзначає наступне. Зазначені витрати складаються з витрат на проведення дослідження вартістю 6500 грн. та поштового відправлення запрошення відповідача на огляд в сумі 88,80 грн. Позивач документально підтвердила понесення витрат в розмірі на поштове відправлення в сумі 88,80 грн. Доказів оплати експертного дослідження шляхом перерахування коштів в сумі 6500 грн. на банківський рахунок виконавця суду не надано. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки лише документально підтверджені витрати на поштове відправлення в сумі 88,80 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (95,86%) в розмірі 1506,56 грн. у зв`язку з документальним підтвердженням його понесення.

Outcome: partial