Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

Позивач звернувся із указаним позовом та просить суд стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування за законом недоотримані за життя батька [PERSON] , який помер [INFO] , нараховані за рішенням суду кошти відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 447 053,35 грн. Позов обґрунтовує тим, що батько позивача, [PERSON] , подав позов до ГУПФ України в Житомирській області, і відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі № 240/20428/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 17.07.2018\~здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991\~№796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Він помер [INFO] . Спадкоємцем після смерті батька стала позивач. Ще при житті батько отримав виконавчий лист, було відкрито виконавче провадження. На виконання рішення суду відповідачем було проведено донарахування коштів за період з 17.07.2018\~року. З постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що сума нарахованих коштів становить 447\~053,35 грн. Дана сума є несплаченою. З відповіді ГУПФ України в Житомирській області вбачається, що відповідач не збирається сплачувати кошти позивачу як спадкоємцю. У відповіді вказано, що рішення суду виконано в повному обсязі, заборгованості немає. В судовому засіданні сторони не з`явились. Позивач в позовній заяві просила розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача направив відзив в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] \~від 25.11.2022\~року. (а.с.8) Також встановлено, що [PERSON] , як донька померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , (а.с. 12) є єдиним спадкоємцем за законом на його майнові права та майнові зобов`язання, що підтверджується довідки Овруцької державної нотаріальної контори від 20.10.2023\~року № 1919/02-14. (а.с. 7) Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 р. у справі № 240/20428/20 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов?язання провести донарахування та виплату коштів відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",\~що дорівнює\~двом мінімальним\~заробітним платам\~згідно із\~законом про\~Державний бюджет\~України на\~відповідний рік. Рішення суду набрало законної сили Рішення суду від 24.03.2021 року по справі № 240/20428/20 боржником виконане частково, а саме: на його виконання боржник здійснив лише донарахування коштів в сумі 447 053,35 грн, виплату яких до даного часу не провів. Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1218\~Цивільного\~кодексу\~України (даліЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227\~ЦК\~України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз статей 1218, 1219, 1227\~ЦК\~України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплати до пенсії). На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] , доплата до пенсії та додаткова пенсія належала спадкодавцеві та увійшла до складу спадщини, таким чином [PERSON] , як спадкоємець за законом має право на отримання донарахованої, але не отриманої частини пенсії її батька. У своїх рішеннях ЄСПЛ зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», заява №\~63134/00). Висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №284/252/17 від 26 червня 2019 року та у справі №286/3516/16-ц від 27 березня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved