Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Дашко В.М. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 61605,25 грн. за кредитним договором № б/н від 28.09.2012 року, судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 28.09.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач, станом на 17.07.2023 року, має заборгованість 61605,25 грн., яка складається з: 50409,95 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11195,30 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідачем надано відзив, в якому останній зазначає, що: -згідно наданих позивачем виписки по договору №б/н за період з 01.03.2022 по 01.01.2023 [PERSON] було нараховано відсотків за користування кредитного ліміту у розмірі 14295,25 грн. Тоді як позивач вказує у своїй позовній заяві, що заборгованість за тілом кредиту становить 50409,95 грн, заборгованість за відсотками 11195,30 грн, а всього 61605,25 грн., що суперечить одне одному. -за період з 01.09.2020 по 01.01.2023 банком нараховано відсотків у розмірі 33808,15 грн. Натомість, з матеріалів справи неможливо встановити чи виникла вказана заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем; -позивач просить стягнути заборгованість за період з 28.09.2012 по 17.07.2023, натомість позивач звернувся до суду з позовною заявою 25.08.2023, тобто поза межами строків позовною давності; -з 2012 року вісімнадцять разів змінювались умови кредитування та обслуговування кредитної картки, де взагалі відсутній підпис [PERSON] про погодження цих змін або будь-яка інформація про повідомлення таких змін; -у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем відсутня інформація про обов`язок сплати відсотків за невчасне повернення грошових коштів, тобто сторонами не погоджувався розмір відсотків. Таким чином, відповідач не ухилявся від виконання зобов`язання, натомість кошти які сплачувались за користування кредиту направлялись на погашення нарахованих відсотків, які не погоджувались сторонами. Посилався на постанову Великої Палати Верїовного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17-ц. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому останній зауважив, що ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг підтверджується підписом відповідача в анкеті-заяві. Тобто сторонами при укладанні договору були обговорені усі істотні умови. Відповідач підписанням анкет-заяви приєднався до умов та правил наданням банківських послуг. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітку убачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Вважав недоречними посиланні відповідача на постанову ВСУ по справі №342/180/17 та по справі №6-16цс15, оскільки позивачем доведено активне використання кредитного рахунку відповідачем. Відповідно до правил користування карткою, картка діє до останнього календарного дня 07.2023, тому строк позовної давності слід рахувати з дати спливу строку дії відповідної картки. Заперечення надані відповідачем є аналогічними викладеним у відзиві на позовну заяву, просив застосувати строки позовної давності. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в позовні заяви просив розглядати справу без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 28.09.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 50000,00 грн. У заяві зазначено, що відповідач ознайомився з "Умовами та правилами надання банківських послуг", Правилами надання послуг та "Тарифами Банку", які надані йому в письмовому вигляді. Відповідач погодився з тим, що заява з пам`яткою клієнта, умовними та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] в подальшому видавались кредитні картки банку в межах підписаного 28.09.2012 договору, останній раз 18.09.2019, зі строком дії до 07.2023. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позивачем обрахована заборгованість відповідача наступним чином: 50409,95 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11195,30 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 28.09.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 50000,00 грн. На підтвердження видачі відповідачу банківських карток, позивачем надано довідку, яка підписана представником банку. Хоча заява від 28.09.2012 і містить зазначення відповідача про те, що він ознайомився з "Умовами та правилами надання банківських послуг", Правилами надання послуг та "Тарифами Банку", які надані йому в письмовому вигляді, вказані умови не підписані відповідачем, а тому на думку суду позивачем не підтверджено, що саме ці умови розумів відповідач та ознайомилася і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Вказаний висновок\~узгоджується з\~правовою позицією\~викладено у\~постанові Верховного\~суду від\~03.07.2019\~по справі\~№ 342/180/17 Таким чином, нарахування банком відсотків та пені за користування кредитом суд вважає неправомірним. У зв`язку з тим, що нарахування процентів та пені за користування кредитом, які сплатив [PERSON] , здійснено за умовами, з якими останній ознайомлений не був, крім того, позивачем неодноразово збільшувались ставки за кредитом в односторонньому порядку, суд вважає необхідним зарахувати сплачені на погашення процентів кошти в розмірі 6372,51 грн (250,00 грн пеня; 4474,22 грн відсотки; 1648,29 грн. прострочені відсотки) в рахунок погашення пред`явленої позивачем суми до стягнення, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі 545/2248/17. За змістом положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за тілом кредиту та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 28 вересня 2012 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 44037,44 грн. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне. У відповідності до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України\~визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена\~статтею 258 ЦК України. Так, відповідно до п.1 ч.2 цієї статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно достатті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Верховним Судом\~України у\~постанові від\~23\~листопада 2016\~року (справа\~№ 6-2104цс16),\~висловлено наступну\~правову позицію:\~«Відповідно до\~правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст. 261 ЦК України)». Матеріали справи свідчать, що строк дії останньої перевипущеної кредитної картки, яка відображена у виписці по рахунку відповідача встановлено до 07.2023 року, тобто до 31 липня 2023 року. Позовна заява надійшла до суду 25 серпня 2023 року, про що свідчить відмітка суду, тобто в межах загального трирічного строку позовної давності. Таким чином, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Інші доводи відповідача заслуговують на увагу, але не спростовують висновків суду. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 44037,44 грн., а тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в цій частині. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір сплачений за пред`явлення позову до суду в розмірі 1918,61 грн. стягується з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial