Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту смерті батька - [PERSON] , [INFO] на тимчасово окупованій території. Заява обґрунтована тим, що заявниця є донькою [PERSON] , який помер [INFO] в місті Донецьк, Донецької області, однак у неї відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 травня 2024 року, заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва 21 травня 2024 року розгляд справи призначено на 31 травня 2024 року. Заявниця у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи - Дарницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 травня 2012 року, [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої зазначена [PERSON] , батьком - [PERSON] . Наведеним вище документом підтверджується, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] . [INFO] у м. Донецьк, Донецької області помер батько заявниці [PERSON] - [PERSON] , на підтвердження чого заявницею надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Заявниця також надала суду на підтвердження факту смерті [PERSON] медичне свідоцтво про смерть №6576 від 26 серпня 2024 року, в якій причиною смерті зазначено: тупа поєднана травма тіла з множинними кісток скелета і пошкоджень внутрішніх органів. Як пояснила заявник у поданій заяві, звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть згідно із чинним законодавством України. Згідно із пунктами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Видане органами на території м. Донецьк Донецької області свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факт смерті [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію її смерті та оформлення свідоцтва про смерть. За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику, зокрема, для проведення державної реєстрації смерті згідно із чинним законодавством України. З огляду на викладене, враховуючи, що заявником до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті [PERSON] в м. Донецьк Донецької області, Україна та враховуючи те, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, а реєстрація її смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, суд дійшов висновку про можливість у судовому порядку встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, Донецької області, який помер [INFO] у віці 71 рік, місце смерті: Україна, м. Донецьк Донецької області, у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved