Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

у січні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гусак О.С. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником є власником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . У вказаному будинку з жовтня 2018 року по квітень 2019 року відповідач надавав позивачу послуги з централізованого опалення. Жодної простроченої заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення квартири позивач після закінчення опалювального сезону 2018/2019 не мав, що не заперечується відповідачем. В той же час, в грудні 2020 року відповідачем по будинку [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира позивача, проведено перерахунок послуги з централізованого опалення за опалювальний сезон 2018/2019. За наслідками даного перерахунку відповідач надіслав позивачу в січні 2021 року рахунок-повідомлення на оплату послуги з централізованого опалення відповідно до якої у позивача виник борг у розмірі 1 234,44 грн. Позивач вважає, що дана заборгованість нарахована відповідачем неправомірно виходячи із наступного. Підставою позову слугував незаконний перерозподіл теплової енергії спожитої в будинку [ADDRESS] у грудні 2020 за опалювальний сезон 2018/2019. Внаслідок даного перерозподілу теплової енергії в будинку позивачу було нараховано заборгованість у розмірі 1 234,44 грн. Даний перерозподіл теплової енергії в будинку відбувався шляхом штучного зменшення обсягу теплової енергії спожитої на опалення квартирами у вищевказаному будинку (цей обсяг теплової енергії є сумою обсягів споживання теплової енергії кожною квартирою будинку і зафіксований квартирним лічильником теплової енергії кожної квартири) і одночасного, пропорційного збільшення обсягу теплової енергії витраченого на опалення місць загального користування (даний обсяг теплової енергії не фіксується жодним приладом будинку і визначається Відповідачем розрахунковим методом, що дає йому можливість маніпулювати цим показником). Таким способом було перерозподілено обсяг теплової енергії - 116,15 Гкал за опалювальний сезон 2018/2019, тим самим додатково покладено на власників квартир будинку тягар оплати вищевказаного обсягу теплової енергії, що їм до цього протягом опалювального сезону 2018/2019 вже було нараховано до оплати за опалення їх квартир. Тобто відповідач фактично один і той самий обсяг теплової енергії нарахував двічі і зобов`язав власників квартир будинку оплатити двічі: спочатку у якості оплати опалення квартири під час опалювального сезону 2018/2019, а потім внаслідок перерахунку проведеного в грудні 2020 у якості оплати обсягу тепла витраченого на опалення місць загального користування. Посилаючись на наведене, просив: - визнати протиправним проведений комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у грудні 2020 року перерахунок нарахування в опалювальному сезоні 2018-2019 років належних для сплати сум за централізоване опалення у будинку [ADDRESS] ; - визнати відсутність у комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» права вимоги у [PERSON] 1 234,44 гривень за послуги опалення нарахованих в грудні 2020 року; - зобов`язати комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок послуги централізоване опалення у будинку [ADDRESS] , виходячи з даних загального обсягу споживання теплової енергії кожною квартирою вищевказаного будинку наведених у листі від 27 вересня 2021 року № 30/3/2/15369; 4 березня 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що у грудні 2020 року програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22,06.2017 № 2119 (Закон № 2119) було проведено перерозподілення обсягу теплової енергії, використаної на потреби централізованого опалення будинку. У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця до відповідного вузла обліку для зняття показань після закінчення 3-місячного строку з дня недопуску, виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Для квартири [ADDRESS] сума коригування в бік збільшення за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року становила 1 234,44 грн. Суму, отриману в результаті перерахунку було відображено в рахунку повідомленні за грудень 2020 року. 7 березня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначив, що відповідач визнає помилковість даних після проведеного в грудні 2020 року перерозподілу теплової енергії в будинку і як наслідок безпідставність нарахованого позивачу боргу в 1 234,44 грн або намагається ввести суд в оману, надаючи неправдиві дані і тим самим зловживаючи своїми процесуальними правами. У відзиві відповідач вказує про причини проведеного в грудні 2020 року перерозподілу теплової енергії в будинку і як наслідок проведеного перерахунку. Такою причиною, на думку відповідача, є зміна показників індивідуальних лічильників теплової енергії по певних квартирах. Згідно пояснень відповідача, саме постійними коригуваннями показників індивідуальних лічильників тепла пояснюється проведений перерозподіл. В той же час, на неодноразові запити позивача і представника позивача на адвокатські запити, відповідачем не надавалась повна та достовірна інформація, стосовно того яким чином був перерозподілений такий значний обсяг теплової енергії - 116,15 Гкал, що відповідає загальному споживанню теплової енергії цілого будинку протягом одного найхолоднішого місяця року. Відповідач фактично підтверджує, що КП «Київтеплоенерго» щомісячно знімало показники лічильників теплової енергії, а отже володіло актуальними даними по споживанню теплової енергії в будинку. У відзиві відповідач надає інформацію, що в опалювальному сезоні 2018/2019 лише в жовтні одна квартира будинку мала лічильник теплової енергії який не приймався в розрахунок, а в решті місяців всі квартири будинку мали індивідуальні лічильники теплової енергії, показники яких приймались в розрахунок. У жовтні 2018 перерозподіл обсягу теплової енергії на опалення МЗК не здійснювався, оскільки обсяг теплової енергії на опалення МЗК й так дорівнював 0, то відповідно даний факт не міг слугувати підставою проведеного перерозподілу у наступних місяців, як це стверджує. В решті місяців, опалювального сезону 2018/2019 відповідач використовував дані індивідуальних лічильників теплової енергії, тому володів актуальною інформацією щодо споживання теплової енергії кожною квартирою і відповідно загальний обсяг споживання теплової енергії на опалення квартир. Посилаючись на наведені обставини, просив задовольнити позов. Вивчивши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: - виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; - житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 10). Позивач вважає, що своєчасно та у повному обсязі сплачує комунальні послуги, однак відповідачем на його адресу надіслано у січні 2021 року рахунок-повідомлення на оплату послуги з централізованого опалення відповідно до якої у позивача виникла заборгованість у розмірі 1 234,44 грн. На запит представника позивача про таку заборгованість 9 серпня 2021 року представником відповідача надано інформацію, що у грудні на підставі зміни особового рахунку у одній із квартир житлового будинку та отриманих архівних даних щодо добових витрат вузла комерційного засобу обліку теплової енергії здійснено перерозподіл обсягів спожитої теплової енергії за опалювальний період 2018-2019, що було відображено в платіжних документах за грудень 2020 року у графі "Перерахунок" мешканців зазначеного житлового будинку. За змістом статей 16, 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Так, відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 4 травня 2018 року за № 224, закріплено за КП «Київтеплоенерго» на праві господарського відання з дня, наступного за днем підписання акту прийняття-передання основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які передаються КМДА з володіння та користування ПАТ «Київенерго», у зв`язку з припиненням угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між КМДА та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго». КП «Київтеплоенеро», отримавши у користування на праві господарського віддання основні засоби виробництва та постачання теплової енергії м. Києва, з 1 травня 2018 року набуло статусу виконавця послуги з централізованого опалення. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, , що встановлений на загальному тепловому вводі будинку та обліковує сумарну витрату енергії на потреби ЦО та ЦПГВ. Діапазон розповсюдження - всі квартири будинку. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Згідно з частиною першою статті 3 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 8 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами ст. ст. 9-11 цього Закону. Пунктом 1 частини другої статті 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; Згідно із пунктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які були чинні станом на час виникнення спірної заборгованості та звернення із позовом до суду, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. У разі встановлення в квартирі вузла розподільного обліку теплової енергії сума до сплати розраховується на підставі показань такого вузла, до якого додається обсяг енергії витраченої на обігрів МЗК. Відповідно до частини четвертої статті 11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю показань відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем комунальної послуги протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної комунальної послуги за попередні 12 місяців (для послуг з теплопостачання - за середнім споживанням попереднього опалювального періоду). У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі. Після отримання показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкового засобу облік, КП «Київтеплоенерго» здійснює коригування плати за надану послугу ЦО в наступному розрахунковому періоді шляхом зміни обсягів спожитої кожним споживачем послу, що відображається в платіжному документі наступного за здійснення коригування розрахункового періоду. Внаслідок проведення коригування усі недообліковані обсяги спожитої теплової енергії без врахування сумарних витрат за показаннями всіх вузлів розподільного обліку теплової енергії та витрат на опалення МЗК перерозподіляються між мешканцями житлового будинку без вузлів розподільного обліку теплової енергії. Як зазначив у відзиві відповідач, з листопада 2018 року всі квартири вищезгаданого житлового будинку обладнано квартирними засобами обліку теплової енергії, розрахунок плати за опалення МЗК його мешканцям здійснюється відповідно до п. 2.1.3 Методики № 359. У будинках, де КП «Київтеплоенерго» через нестачу персоналу не встигало зняти показання засобу обліку теплової енергії в останні дні місяця, показання фіксуються протягом останнього тижня календарного місяця. Нарахування за спожите будинком тепло протягом решти днів проводиться за середньодобовими показниками споживання тепла будинком протягом цього місяця, коригування обсягів споживання відповідно фактичних показань засобу обліку здійснюється наступного місяця. У зв`язку із постійним уточненням даних по індивідуальним засобам обліку теплової енергії квартир наведеного будинку (встановлення нових засобів обліку теплової енергії в деяких квартирах, несвоєчасне (невірне) надання споживачами показань квартирних засобів обліку теплової енергії тощо), внесення змін щодо опалювальних площ житлових та нежитлових приміщень відповідно до технічних паспортів що в свою чергу, через незалежні від підприємства причини, упродовж усього періоду нарахувань за послугу з централізованого опалення призводить до постійних перерахунків з урахуванням нових даних. Коригування нарахувань за послугу з централізованого опалення може бути як у бік зменшення, так і у бік збільшення. У грудні 2020 року в програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги було проведено перерозподілення обсягу теплової енергії, використаної на потреби централізованого опалення будинку. Аналізуючи позицію відповідача у відзиві, суд дійшов висновку, що позиція відповідача є суперечливою, оскільки у всіх квартирах будинку були встановлені лічильники, але через нестачу персоналу відповідач не встигав зняти показання засобу обліку теплової енергії в останні дні місяця, показання фіксуються протягом останнього тижня календарного місяця, саме тому нарахування за спожите будинком тепло протягом решти днів проводиться за середньодобовими показниками споживання тепла будинком протягом цього місяця, коригування обсягів споживання відповідно фактичних показань засобу обліку здійснюється наступного місяця. Відповідач не позбавлений був права використувати дані індивідуальних лічильників теплової енергії, і володіти актуальною інформацією щодо споживання теплової енергії кожною квартирою і відповідно загальний обсяг споживання теплової енергії на опалення квартир. Однак саме із вини відповідача було здійснено перезподіл обсягу теплової енергії. Таким чином, відповідачем було неправомірно здійснено перерозподілення обсягу теплової енергії та, відповідно, перерахунок коштів за отриману послугу ЦО для позивача. Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вище викладене, суд вважає що вимога позивача про визнання відсутності у комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» права вимоги до [PERSON] 1 234,44 грн за послуги опалення нарахованих в грудні 2020 року підлягає задоволенню. Інші вимоги позивача є загальними, стосуються інших власників квартир вказаного будинку, які не позбавлені права самостійно звернутися до суду, якщо вони вважають, що їх права порушені. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено три немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1073,60 х 3 = 3220,80 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial