Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 29.05.2024, прийнятих судом під час розгляду справи, просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в сумі 189692,44 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2022 між сторонами був укладений договір про споживчий кредит №318579104302, відповідно до якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 200000 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 24.10.2027. Свої обов`язки перед відповідачем банк виконав належним чином, своєчасно та сумлінно, відкривши рахунок на його ім`я та перерахувавши на нього кредитні кошти. Відповідач порушує свої зобов`язання перед банком, не своєчасно та не в повному обсязі повертає кредитні кошти, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що після пред`явлення даного позову до суду відповідач добровільно погасив 31635,10 грн. Відповідач визнав уточнений позов, не заперечив щодо обставин, викладених у позові, просив зменшити судовий збір. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 24.10.2022 відповідач звернувся до Банку з Заявою про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якого йому було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 200000 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 24.10.2027. Згідно Розділу 2 п.2.4.1. за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% з дати отримання кредитних коштів по 24.10.2027. Згідно Розділу 2 п.2.5.1. за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити Банку комісійну винагороду в розмірі 10000 грн. У заяві про приєднання зазначено, що відповідач згодний з тим, що остання разом із Умовами Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Своїм підписом на Заяві про приєднання відповідач беззастережно підтвердив, що на момент укладення кредитного договору він повністю ознайомився та погодився з усіма його умовами, зі схемою кредитування та погашення кредиту, з умовами відкриття, ведення та закриття рахунку, а також з тарифами та всіма сумами коштів, які він має сплатити за Договором. Укладаючи кредитний договір, відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3 333,33 грн та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 10 числа наступного за звітним, починаючи з листопада 2022 року. Відповідно до умов договору на картковий рахунок, який було відкрито на його ім`я було перераховано кредитні кошти. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України. Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав. Відповідач зобов`язувався щомісяця сплачувати мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Договорі. Належним чином\~не виконуючи\~умови кредитного\~договору,\~станом на\~28.05.2024\~загальна заборгованість\~відповідача за\~договором становить 189692,44 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 148698,25 грн та заборгованості по сплаті процентів в сумі 40994,19 грн. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову. Суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку положень ч.1 ст.142 ЦПК, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, оскільки [PERSON] визнав позов після початку розгляду справи в судовому засіданні. Також суд зазначає, що повернення судового збору стороні, яка ініціювала даний позов, який є обґрунтованим та підставним, з Державного бюджету України лише з тих підстав, що відповідач визнав позовні вимоги вже після відкриття провадження у справі, призначення судового засідання (у даній справі двічі призначався розгляд справи), не буде проявом паритетності інтересів держави на отримання компенсації витрат за проведення судового розгляду та здійснення судочинства. В даному випадку спір виник між двома особами (юридичною і фізичною) і стягнення з Держави додаткових коштів, при тому, що вона не є стороною спору, негативно позначиться на бюджеті країни в цілому та не сприятиме в подальшому більш свідомій та відповідальній поведінці учасниками, зокрема боржниками, справи.

Outcome: approved