Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

У травні 2024 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що\~з 01.09.2015 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON] . Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 року шлюб розірвано. З квітня 2018 року [PERSON] пішов з дому та не повернувся. З серпня 2022 року до теперішній час поліція не змогла встановити місце знаходження [PERSON] , про що свідчать довідки Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області. [PERSON] відсутній за місцем реєстрації та основним місцем проживання понад 5 років і його місцезнаходження встановити не вдалося. У зв`язку з чим, заявник просить суд визнати безвісти відсутнім колишнього чоловіка [PERSON] , [INFO] , оскільки визнання безвісти відсутнім колишнього чоловіка [PERSON] , [INFO] , дасть можливість оформити соціальні виплати на дочку [PERSON] , [INFO] , та для можливості зміни місця реєстрації. Ухвалою суду від 06.05.2024 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням судового засідання.\~ Витребувано з Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, як органу місцевого самоврядування за останнім відомим місцем знаходження [PERSON] , [INFO] , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , відомості про осіб, які можуть дати свідчення про [PERSON] , [INFO] , зокрема його родичів та близьких осіб, а також відомості про майно, яке належить йому на праві власності та знаходиться на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, а також надати відомості, за наявності, про останнє відоме місце роботи [PERSON] , [INFO] . Витребувано з Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровської області відомості про те, чи заводилася розшукова справа щодо встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , якщо так, то за чиєю заявою та які результати проведених розшукових дій. Витребувано з КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради відомості про те, чи звертався за медичною допомогою в період з серпня 2022 року [PERSON] , [INFO] , чи перебував він на обліку у лікаря нарколога чи психіатра. Витребувано з Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), повні витяги з актових записів про укладення (розірвання) шлюбу [PERSON] , [INFO] , а також інформацію про те, чи не реєструвалася смерть [PERSON] , [INFO] . Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про те, чи виїздив [PERSON] , [INFO] , за межі України в період з серпня 2022 року по теперішній час. Витребувано з Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відомості про те, чи сплачувалися (утримувалися, перераховувалися) після серпня 2022 року податки [PERSON] , [INFO] , чи здійснювалися відрахування податків і зборів з його доходів. Витребувано з КП «Криворізьке БТІ «ДОР», Сервісного центру МВС України № 1243, Центру надання адміністративних послуг Криворізької РДА з метою виявлення майна, право на яке зареєстроване за [PERSON] , [INFO] , відомості про зареєстровані права на майно останнього. Зобов`язано Орган опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області вжити заходів для встановлення опіки над майном [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 21.05.2024 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про те, чи виїздив [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , громадянин Киргизької Республіки, за межі України в період з січня 2018 року по дату надання відповіді. 24.05.2024 року з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшли витребувані документи. Заявник та її представник в судовому засіданні на задоволені заяви наполягала, просила задовольнити, оскільки визнання безвісти відсутнім колишнього чоловіка [PERSON] , [INFO] , дасть можливість оформити соціальні виплати на дочку [PERSON] , [INFO] , та для можливості зміни місця реєстрації. Посилалася на те, що будь-яка комунікація з Міністерством юстиції Киргизької Республіки відсутня і отримати будь-яку інформацію неможливо. Представник Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради в судовому засіданні пояснила, що заявник вже отримує соціальну допомогу, проте кожні півроку необхідно надавати довідку, що підтверджує відсутність колишнього чоловіка за зареєстрованим місцем проживання. При розгляді питання покладалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 2016 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З витягу з реєстру територіальної громади від 01.03.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 20.02.2018 року був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , 01.03.2023 року знятий з місця реєстрації. Згідно свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~ [PERSON] 09.03.2023\~року зареєстрував\~шлюб з\~ [PERSON] .\~Прізвище дружини\~після реєстрації\~шлюбу « [PERSON] » . Відповідно до довідки Глеюватської сільської ради від 16.05.2023 року за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та її донька [PERSON] , [INFO] . З довідок ВП №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 16.8.2022 року, 08.05.2023 року, 19.04.2024 року вбачається, що колишній чоловік [PERSON] [PERSON] , [INFO] , зник 5 років тому. Місцезнаходження останнього не встановлено. За адресою [ADDRESS] , [PERSON] не мешкає. З довідки Головного сервісного центру МВС вбачається, що станом на 07.05.2024 за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровано. З довідки КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради» [PERSON] на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, в період з серпня 2020 року по теперішній час за медичною допомогою не звертався. Відповідно до довідки Глеюватської сільської ради від 08.05.2024 року [PERSON] , [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] з 20.02.2018 по 01.03.2023, на даний час ні в с. Шевченківське, ні на території Глеюватської сільської ради не зареєстрований і не проживає. За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно зі ст.ст. 305, 306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, яка пропала безвісти. Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22.11.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18, підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Звертаючись до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заявник повинен довести наявність всіх вищевказаних обставин, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб, початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що на підставі поданої [PERSON] заяви до Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження за фактом зникнення [PERSON] , [INFO] , заведена оперативно-розшукова справа, за результатом якої не вдалось відшукати останнього або наявні інші результати розшуку. Повідомлення з Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно не проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , суд не приймає до уваги, оскільки останнє відоме місце реєстрації [PERSON] за офіційними документами [ADDRESS] . Також, згідно повідомлення Криворізького районного управління поліції №3 ГУНП в Дніпропетровській області від 29.05.2024 року розшукової справи відносно [PERSON] , [INFO] заведено не було, оскільки [PERSON] зверталася з заявою про надання довідки щодо місцезнаходження останнього, із заявами про його розшук ніхто не звертався. Крім того, з інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 22.05.2024 року, [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , громадянин Киргизької Республіки, 19.04.2018 року виїхав за межі України з пункту пропуску Бориспіль-D, характеристика ТЗ 402 Київ-Алмати. Інша інформація відсутня. Суд зазначає, що згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Вільний вибір місця проживання чи перебування це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати (абз. 3 ст. 3 Закону). Від`їзд до іншої країни шляхом перетину державного кордону України на заробітки або з іншою метою, зокрема на постійне місце проживання, не може бути підставою для визнання особи безвісно відсутньою. Окрім того, у суду відсутні підтвердження щодо останнього відомого місця перебування та проживання [PERSON] в іншій країні, заявником не надано доказів звернення щодо розшуку вказаної особи у цій країні та відомостей того, що встановити місце його перебування неможливо. Причини визнання особи безвісно відсутньою, наведені заявником, а саме щодо отримання соціальної допомоги від держави, а також здійснення інших оформлень для призначення офіційних соціальних виплат не можна визнати юридично поважними для задоволення заяви, оскільки не є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Суд зазначає, що метою судового розгляду за заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім є встановлення фактів, що мають юридичне значення, а не опосередкований спосіб вирішення питань у той час, як для вирішення таких питань може бути передбачений інший процесуальний порядок. У відповідності зі ст.ст.12, 13, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як випливає з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] у зв`язку із відсутністю підстав для визнання особи безвісно відсутньою, оскільки вони не обґрунтовані з точки зору необхідності встановлення такого статусу особи та не підтверджуються достатніми доказами, що не викликають сумнівів у своїй повноті та доведеності.

Outcome: dismissed