Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності трудової книжки від 30.08.1982 з відповідними записами та факт належності свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 23.08.2023 (дублікат), де в графі "мати" помилково вказане по-батькові [PERSON] », замість [PERSON] « [PERSON] ». Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник посилається на те, що 26.12.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняло рішення про відмову у призначенні [PERSON] пенсії за віком. Підставою став той факт, що органом пенсійного фонду до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 30.08.1982, з 11.06.1988 по 24.12.1988, оскільки в записі про прийняття на роботу не внесена дата наказу, з 11.06.1991 по 01.09.1993 - дата прийняття на роботу дописана іншими чорнилами, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1993 № 58. Крім того, у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 26.12.2023 невірно визначено дату звільнення з роботи (як 24.12.1988), тоді як фактично в пункті 12 зазначена дата 27.12.1988 та номер наказу пр543/к датований від 27.12.1988. Крім цього, не взято до розгляду період догляду за дитиною 13.05.1994 року народження, оскільки в свідоцтві про народження по батькові матері зазначено « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». Так, дійсно в трудовій книжці від 30.08.1982 серії [NUMBER] зазначено п.11 від 11.06.1988 прийнята на посаду молодшого продавця «Херсонського Горкоопторгу» в магазин № [NUMBER] на підставі наказу пр№303\\к. Пунктом 12 від 27.12.1988 звільнена за власним бажанням по уходу за дитиною по досягненню восьмирічного віку на підставі наказу пр№543\\к від 27.12.1988. Пунктом 20 від 11.06.1991 прийнята на посаду посудомийки магазину « [INFO] » та п.21 від 01.09.1993 звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, на підставі пр.138&1 від 01.09.1993. Згідно з архівною довідкою Комунальної установи «Трудовий архів м.Херсона» №01-15/267 від 04.08.2023 у документах архівного фонду Товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» є наказ директора Роздрібне об`єднання «Промтовари» від 13 червня 1988 року №48/ок п.З про звільнення молодшого продавця [PERSON] з 11 червня 1988 року за ст. 38КЗпП (за власним бажанням по уходу за дитиною у віці до 8 років). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.08.2023 (дублікат) в графі "мати" помилково вказане по-батькові [PERSON] », при тому що в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру Державною Податковою інспекцією в м.Херсоні від 24.02.1999 присвоєно [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] . Розбіжності в документальних записах прізвища українською мовою виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовному (російсько-українському) перетворенні, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Через це виникла невідповідність даних «по-батькові» зазначеного в свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 23.08.2023, в результаті чого не може підтвердити свій трудових стаж роботи, тому встановлення факту належності трудової книжки необхідно для призначення пенсії за віком. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.04.2024 відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Заявник та її представник до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до суду не з`явився, при цьому від представника [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного страхового стажу до трудової книжки [NUMBER] від 30.08.1982, не зараховано періоди роботи: з 11.06.1988 по 24.12.1988, оскільки в записі про прийнятті на роботу не внесена дата наказу; з 11.06.1991 по 01.09.1993, оскільки дата прийняття на роботу дописана іншими чорнилами, а також не взято до розгляду період догляду за дитиною [INFO] , оскільки в свідоцтві про народження по батькові матері зазначено " [PERSON] ", що не відповідає даним паспорта " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене, при вирішенні питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності трудової книжки [PERSON] та прийнятті рішення, Управління покладається на всебічне, повне, об`єктивне та безпосереднє дослідження судом усіх наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , являється внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: [ADDRESS] . 26.12.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняв рішення про відмову у призначенні [PERSON] пенсії за віком. Підставою став той факт, що органом пенсійного фонду до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 30.08.1982, з 11.06.1988 по 24.12.1988, оскільки в записі про прийняття на роботу не внесена дата наказу, з 11.06.1991 по 01.09.1993 - дата прийняття на роботу дописана іншими чорнилами, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1993 № 58. Згідно з довідкою від 18.12.2023 №01-15/678 Комунальної установи «Трудовий архів м.Херсона» Херсонської міської ради зазначено, що [PERSON] працювала на посаді молодшого продавця магазину № [NUMBER] за період з 11 червня 1988 року по 27 грудня 1988 року та на посаді посудомийниці магазину № [NUMBER] за період з 11 червня 1991 року по 01 вересня 1993 року, однак надати архівну довідку про підтвердження трудового стажу не мають змоги та повідомити місце знаходження документів по вищезазначених підприємствах архіву не відомо. Крім того, у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 26.12.2023 невірно визначено дату звільнення з роботи (як 24,12.1988), тоді як фактично в пункті 12 зазначена дата 27.12.1988 року та номер наказу пр543/к датований від 27.12.1988 року. Крім цього, не взято до розгляду період догляду за дитиною 13.05.1994 року народження, оскільки в свідоцтві про народження по батькові матері зазначено « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». В трудовій книжці від 30.08.1982 серії [NUMBER] зазначено п.11 від 11.06.1988 прийнята на посаду молодшого продавця «Херсонського Горкоопторгу» в магазин № [NUMBER] , на підставі наказу пр№303\\к. Пунктом 12 від 27.12.1988 звільнена за власним бажанням по уходу за дитиною по досягненню восьмирічного віку, на підставі наказу пр№543\\к від 27.12.1988. Пунктом 20 від 11.06.1991 прийнята на посаду посудомийки магазину « [INFO] » та п.21 від 01.09.1993 звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, на підставі пр.138&1 від 01.09.1993. Згідно з архівною довідкою Комунальної установи «Трудовий архів м.Херсона» №01-15/267 від 04.08.2023 у документах архівного фонду Товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» є наказ директора Роздрібне об`єднання «Промтовари» від 13 червня 1988 року №48/ок п.З про звільнення молодшого продавця [PERSON] з 11 червня 1988 року за ст. 38КЗпП (за власним бажанням по уходу за дитиною у віці до 8 років). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.08.2023 (дублікат) в графі мати помилково вказане по-батькові [PERSON] », при тому що в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру Державною Податковою інспекцією в м.Херсоні від 24.02.1999 присвоєно [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] . Через це виникла невідповідність даних «по-батькові» зазначеного в свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 23.08.2023, в результаті чого заявник не може підтвердити свій трудових стаж роботи, тому просить про встановлення факту належності її трудової книжки, що необхідно для призначення пенсії за віком. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст.315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто у даній частині статті 315 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 у порядку ст.315 ЦПК. До таких умов віднесено: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для призначення пенсії за віком. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудових стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п.2.2 Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, проведення на іншу постійну роботу, звільнення. Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «про трудові книжки працівників» відповідність за організацію ведення обліку,зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. В правовій позиції викладеній Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №687\\975\\17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Таким чином, заявник не може нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з наведеного, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved