Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду і просить призначити його другим (додатковим) опікуном над недієздатною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що його мати є інвалідом 2 групи з дитинства, страждає психічними захворюваннями у вигляді параноїчної шизофренії, галюцинаторно-параноїдного синдрому, вираженого апато-дисоціативного дефекту. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 17 лютого 2010 року його мати визнана недієздатною, над нею встановлена опіка та призначено опікуном його бабусю [PERSON] . Мати і надалі страждає хронічним психічним розладом, однак бабусі в силу віку стало складніше виконувати обов`язки опікуна, а тому мати потребує додаткової допомоги. Зазначає, що він має задовільний стан здоров`я, може надавати соціальні послуги та бути опікуном, а тому просить задовольнити заяву. Заява була зареєстрована судом 17 січня 2024 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України визначено склад суду. 07 травня 2024 року до суду надійшло подання Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про доцільність призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . Заявник та заінтересована особа [PERSON] подали до суду зави і просять розглядати справу в їх відсутності. Представник Служби в справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засіданні також не з`явився, про час розгляду справи повідомлений. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 55 ЦК України встановлено, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 17 лютого 2010 року [PERSON] визнана недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном [PERSON] - матір недієздатної. ( а.с. 16 - 18 ) На даний час опікун недієздатної [PERSON] є особою похилого віку, досягла 78 років, та за станом свого здоров`я не в змозі самостійно здійснювати догляд за своєю підопічною. Стан здоров`я [PERSON] підтверджується наданими до суду медичними висновками, якими засвідчується її стан здоров`я та медичні показання. ( а.с. 13 - 15 ) 07 травня 2024 року до суду надійшло подання Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про доцільність призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 64 ЦК України опікуном та піклувальником не може бути фізична особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Статтею 67 ЦК України визначено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680. Відповідно до п. 1.2 Правил опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов`язків її представниками. Відповідно до пункту 3.1 вказаних Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Призначення опікуна (додаткового опікуна) недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. З огляду на викладене, беручи до уваги, що заявник є сином недієздатної [PERSON] , за своїм станом здоров`я може бути опікуном, вся сім`я проживає в одному житловому приміщенні, допомагає здійснювати догляд за матір`ю її опікуну [PERSON] - своїй бабусі, яка уже є особою похилого віку та раховуючи її стан здоров`я, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved