Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Заявник [PERSON] за участю заінтересованих осіб [PERSON] , Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Яремчанської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт прийняття спадщини заявником спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , жительки с.Микуличин, яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог вказав, що після смерті його матері [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, площею 0,66 га в с.Микуличин, прис.Погар, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є він та його сестра [PERSON] , інших спадкоємців за законом немає. Померла [PERSON] заповіту не залишила. Сестра заявника на спадщину не претендує, оскільки між ними була укладена домовленість про те, що житловий будинок, який належав їхній бабусі і матері померлої [PERSON] - [PERSON] , успадкувала [PERSON] , по заповіту бабусі після її смерті, то на інше майно вона не претендує. Тому [PERSON] не зверталася із заявою до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та не вступала в управління і володіння спадковим майном. Заявник після смерті матері прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном однак в установлений законом строк свої спадкові права не оформив та звернувся із заявою до нотаріуса лише у лютому 2024 року. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Позасудовим шляхом встановити такий юридичний факт неможливо. Із урахуванням наведеного, оскільки спадщина відкрилася до 01.01.2004 року і заява про встановлення факту прийняття спадщини у такому випадку підлягає розгляду у порядку окремого провадження, просить заяву задовольнити. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.02.2024вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. За клопотанням заявника витребувано у Яремчанській державній нотаріальній конторі матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Гайтанюк М.М. вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій вказала, що просить розгляд даної справи проводити у її відсутності. Щодо задоволення заяви не заперечує, оскільки після смерті матері вона спадщину не прийняла, а в управління та володіння спадковим майном-земельною ділянкою площею 0,66 га у с. Микуличин уч. Погар вступив її брат [PERSON] . Представник заінтересованої особи Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи документів. Представник Яремчанської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, направили до суду матеріали спадкової справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що він є сусідом [PERSON] та знає, що останній з 2002 року користується та обробляє земельну ділянку, що знаходиться у с. Микуличин уч. Погар, та яку він прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Зазначеною ділянкою заявник покористувався разом із матір`ю ще задовго до її смерті. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що заявник є двоюрідним братом його дружини. [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , з якою разом вів господарство та обробляв належну матері земельну ділянку у с. Микуличин на уч. Погар. Після смерті матері заявник постійно користується вказаною ділянкою, обробляє її, садить картоплю, збирає сіно, він також неодноразово допомагав [PERSON] перевозити сіно. Окрім заявника дану ділянку більше ніхто не використовує. Заявник із рідною сестрою домовились, що цю землю після смерті матері спадкує [PERSON] , а тому сестра ніяких претензій не мала та земельну ділянку не використувала. Заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Микуличанською сільською радою Яремчанського району Станіславської області 18.10.1955 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Микуличинською сільською радою Івано-Франківської області 20.11.2002 року, мати заявника [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,66 га, яка знаходиться в с.Микуличин, прис.Погарь, призначення - для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право власності серії [NUMBER] від 12.02.1996 року. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.05.2024 року, складеним депутатом Яремчанської міської ради [PERSON] підтверджується, що [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] з листопада 2002 року користується земельною ділянкою площею 0,66 га на уч. Погар у с. Микуличин для ведення особистого селянського господарства, яка належала його матері. Дану обставину підтверджують свідки: землевпорядник Яремчанської міської ради [PERSON] , житель с. Микуличин уч. Горби [PERSON] , житель с. Микуличин уч. Погар [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Яремчанської державної нотаріальної контори [PERSON] №93/02-14 від 21.02.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку - 0,6600 га, що знаходиться за адресою: прис.Погарь, у с.Микуличин у зв`язку із закінченням шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] . Із досліджених судом матеріалів спадкової справи №36/2024, заведеної після смерті [PERSON] , слідує, що вказана спадкова справа була заведена Яремчанською державною нотаріальною конторою 21.02.2024 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка надійшла від сина померлої [PERSON] . Згідно довідки Микуличинського старостинського округу №1 Яремчанської міської ради №06.2/1177 06.1/85 від 14.11.2023 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] ). Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Микуличинської сільської ради не посвідчувався. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Згідно з п.2 вказаної постанови, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. З огляду на вищезазначені вимоги, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР 1963 року (надалі- ЦК УРСР). За змістом ст.ст.525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, або день, з якого вона оголошується померлою, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, ЦК УРСР передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. При цьому ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №305/235/17 зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним: довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини: запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі): інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У ході судового розгляду встановлено, що заявник як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , не залишивши заповіту, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном-земельною ділянкою площею 0,66 га, що знаходиться у с. Микуличин уч. Погар, оскільки з часу смерті матері до моменту розгляду справи у суді фактично користується та обробляє дану ділянку, що підтверджується дослідженим судом актом обстеження, складеним депутатом сільської ради у присутності свідків, а також дану обставину підтвердила у своїй заяві сестра [PERSON] - [PERSON] , засвідчивши, що після смерті матері спадщину прийняв її брат, а також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є оформлення заявником своїх спадкових прав, зважаючи на відсутність спору про право, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] спадщини в порядку спадкування за законом, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до положень ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved