Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №522/24198/23 за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за теплову енергію у розмірі\~21478\~грн.\~98\~коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. 14.03.2024 року представник відповідача [PERSON] \~ адвокат\~Ватренко Наталія\~Брисівна звернулась до Київського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024\~року по цивільній справі №522/24198/23. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2024 року заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Ватренко Наталії Брисівни про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства\~«Теплопостачання міста\~Одеси» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства\~«Теплопостачання міста\~Одеси» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 21.12.2023 року Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь\~КП «Теплопостачання\~міста Одеси»\~заборгованість за\~теплову енергію\~у розмірі\~21478,98\~грн.\~та витрати\~по сплаті\~судового збору у розмірі 2684,00 грн. Представник позивача свої вимоги мотивував тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] . В даний будинок теплопостачання забезпечує КП «Теплопостачання міста Одеси». Представник позивача зазначає, що відповідач, отримуючи послуги з постачання теплової енергії, опалення та гарячої води, свої зобов`язання щодо оплати за послуги не здійснює, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 21478,98 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~У судове засідання 04.06.2024 року представник позивача не з`явилася, про дату судового засідання була повідомлена належним чином, проте 13.05.2024 року надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач\~та її представник в судове засідання 04.06.2024 року не з`явилися, проте 03.06.2024 року представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та врегульовані положеннями ЦК України та ЖК України. Судом встановлено, що КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач по справі [PERSON] була споживачем теплової енергії в квартирі [ADDRESS] . Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання забезпечує КП « Теплопостачання м. Одеси». Відповідачу було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за яким обліковуються надані відповідачу послуги з теплопостачання. Відповідно до положень ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Встановлення тарифів є компетенцією відповідних органів влади та місцевого самоврядування. Статтею 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартину плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Проте, відповідач, отримуючи послуги з постачання теплової енергії, опалення та гарячої води, оплачувала їх частково, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, що підтверджується довідкою-розрахунком. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України,\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. \~Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом \~.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. \~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності\~до ч.\~ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. \~Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. \~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. \~Ці\~дані встановлюються\~такими засобами \~:\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; \~висновками\~експертів; \~показаннями свідків. Статтею 77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування \~.\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. \~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. \~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено,\~що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. \~Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. \~Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. \~При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду .\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Судовим розглядом встановлено, що відповідачка продала квартиру [ADDRESS] і відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав вказана квартира з 22.07.2021 року на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу №1068 від 22.07.2021 року належить [PERSON] , яка стала новим власником вказаної квартири. Згідно з ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.01.2022 року у справі № 201/11406/20, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майно, тому за відсутності відповідної умови в договорі про відчуження нерухомого майна вимоги до нового власника про стягнення заборгованості за отриманими комунальними послугами попереднього власника є безпідставними. Чинним законодавством також не передбачено відповідного обов`язку сплачувати борги попереднього власника, якщо це прямо не передбачено в договорі, що вбачається з правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19. Таким чином, оскільки новий власник квартири не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, суд приходить до висновку що стягненню з відповідачки [PERSON] , з урахуванням оплати нею частини заборгованості яка нею визнана, а саме за період з грудня 2020 року по серпень 2021 рік, в сумі 2873,34 грн., відповідно до квитанції код: 9337-4517-4212-8418 від 28.03.2024 року, підлягає заборгованість за теплову енергію, за період з листопада 2017 року по липень 2021 року включно, в розмірі 8616,34 грн. (11489,68 грн. - 2873,34 грн.) Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства\~«Теплопостачання міста\~Одеси» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості,\~підлягають частковому\~задоволенню. Відтак, необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за теплову енергію у розмірі 8616,34 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1076,82 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial