Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на 1/12 частку квартири порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В обгрунтування позову зазначає, що після смерті її матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] . [PERSON] за свого життя заповіту не складала, тому спадкування належного їй майна відбувалося за законом у порядку, визначеному главою 86 ЦК України. Позивачка є дочкою спадкодавця та прийняла спадщину у встановлений законом строк, оскільки була зареєстрована та проживала з матір`ю на час її смерті. Спадкову справу заведено державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори. Окрім неї спадкоємцями першої черги спадкування є дочка і чоловік померлої [PERSON] - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які також були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час її смерті, окрім того, позивачка та [PERSON] були неповнолітніми. Натомість [PERSON] спадщину не приймав. Таким чином, після смерті [PERSON] окрім позивачки є ще два спадкоємці за законом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1298 ЦК України позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно, однак нотаріусом було відмовлено у цьому та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2024 року № 67/02-31 з таких підстав. Так, 1/4 частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Чигиринською ПМК-203 від 29 липня 1996 року належала померлій [PERSON] , інші 3/4 частки належали [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка). Оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено і заявником нотаріусу не надано, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на це майно. Окрім того, у всіх документах зазначено, що свідоцтво про право власності на житло видане Чигиринською ПМК-203 29 липня 1996 року, однак це є помилкою, оскільки такого підприємства не існувало, натомість була Медведівська пересувна механізована колона № 203, яка на даний час ліквідована і тому неможливо отримати дублікат свідоцтва. З урахуванням цього, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/12 частку квартири в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання теж не з`явилися, надавши заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Після її смерті на території Медведівської територіальної громади відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до Інформації про зареєстроване право власності № 615 від 20.10.2023 року, наданої Комунальним підприємством "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії СВУ № 410043 станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у КП "ЧОО БТІ" на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Чигиринською ПМК-203 від 29 липня 1996 року, за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/4 частці за кожним (а.с. 15-17). З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята після 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України cпадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Така заява подається протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачка є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.1986 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.2009 року (а.с. 10-11) та прийняла спадщину після смерті матері відповідно до вимог ч.ч. 3,4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її смерті була зареєстрована та проживала разом з нею, окрім того була неповнолітньою. Спадкоємцями померлої [PERSON] є і її дочка та чоловік - відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , які також прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зверталися до нотарільної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії постановою нотаріуса від 24.02.2024 року № 67/02-03. Зазначене також підтверджується інформаційною довідкою Чигиринської державної нотаріальної контори № 196/01-16 від 08.05.2024 року. Так, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2024 року № 67/02-31 з тих підстав, що оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено. А згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, незважаючи на те, що у правовстановлюючих документах зазначено, що свідоцтво про право власності на житло видане Чигиринською ПМК-203 29 липня 1996 року, однак такого підприємства не існувало, натомість була Медведівська пересувна механізована колона № 203, якою, очевидно, і було видано вказане свідоцтво. З урахуванням цього та беручи до уваги, що на даний час Медведівська пересувна механізована колона № 203 ліквідована, неможливо отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло. Однак у суду відсутні сумніви щодо наявності у власності у [PERSON] та інших співвласників зазначеного нерухомого майна, яке було зареєстроване в Чигиринському відділку КП "ЧОО БТІ". Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на вище вказану частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, відтак позов пілягає до задоволення повністю. Судові витрати позивачка просила залишити за нею, а тому суд не стягує їх з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved