Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

30.04.2024 позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 06.09.2009 сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння між сторонами виникали постійні сварки. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що як наслідок, призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Більше двох років вони разом не проживають, не мають спільного побуту та не ведуть спільного господарства, відповідно витрачено притаманні подружжю сімейні відносини. Спілкування між ними полягає тільки у вихованні та забезпечені їхніх дітей. Примирення між ними неможливе. Подальше формальне збереження сім`ї суперечить її інтересам. 02.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень відносно заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи,\~про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі\~через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 12.06.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 06.09.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.09.2009, про що складено відповідний актовий запис за №83, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , дружини Скасків(а.с. 4). У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9- 10). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між сторонами, слід розірвати. Відтак позов підлягає до задоволення. У порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved