Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Адвокат Романишин Карина Всеволодівна, яка діє в інтересах [PERSON] , 07.06.2024 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису з підстав, передбачених ст.ст.350-1, 350-5, 350-8 ЦПК України. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.06.2024 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання. В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою [ADDRESS] , де також проживає [PERSON] , [INFO] , який являється сином та внуком зазначених осіб відповідно. Під час спільного проживання з [PERSON] , внаслідок зловживання алкоголем, він постійно застосовує фізичне насильство до батька та бабусі, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує холодною зброєю, а саме ножем, неодноразово завдавав [PERSON] тілесних ушкоджень, внаслідок чого батько декілька разів викликав поліцію, що фіксувала вказані обставини. Також він неодаразово вчинив домашнє насильство щодо [PERSON] , якій виповнилось 92 роки. Вказаний факт встановлено постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.04.2020 року у справі №344/2885/20. Працівниками поліції відносно [PERSON] складено два протоколи про\~ адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, а саме: протокол серії ВАБ 849480 від 29 липня 2023 року, протокол серії ВАВ №213481 від 06 серпня 2023 року. Крім того, працівниками поліції видавався терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] , а саме терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №167648 від 29.07.2023 року, який винесений строком на три доби з 29.07.2023 по 01.08.2023.\~ Проте, [PERSON] жодним чином не змінював свою поведінку, у зв`язку з цим [PERSON] вимушений був звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, за результатами розгляду якої Івано-Франківським міським судом 28.08.2023 року у справі №344/15458/23, винесено рішення, яким видано обмежувальний припис, та визначено заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] на строк один місяць із заборонами щодо: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонено наближатися на відстань менше 100 м до місця проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Проте, поведінка [PERSON] жодним чином не покращилась, а навпаки насильницькі дії морального і фізичного характеру стали ще сильнішими та жорстокішими щодо [PERSON] та [PERSON] .. Зокрема, 30.08.2023 заявником була викликана поліція, в результаті чого був виданий терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №405993 від 30.08.2023 року, через те, що [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька, а саме: виражався нецензурно та погрожував фізично розправитись, строком на 10 діб. [PERSON] порушив обмежувальний припис встановлений рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.08.2023 у справі №34415458/23, строком на 1 місяць, адже вже 30.08.2023 було зафіксовано вчинення домашнього насильства стосовно батька [PERSON] .. Проте, невідомо за яких обставин, органи Національної поліції не вчинили належних дії щодо врегулювання даної ситуації та притягнення кривдника до кримінальної відповідальності. Окрім цього, 24.12.2023 знову [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно бабусі [PERSON] , внаслідок чого був виданий ще один терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №407814 строком на 5 діб. На даний момент у провадженні суду знаходяться справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. [PERSON] незважає на жодні постанови та рішення суду, а також на термінові заборонні приписи стосовно кривдника і вчиняє домашнє насильство стосовно батька та бабусі. На підставі наведених обставин, представник заявника просить суд встановити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] , та покласти на нього на строк 6 місяців: - заборонити перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити ведення листування, телефонних переговорів (в тому числі надсилати смс - повідомлення) з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , або контактування з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] є його сином. Внаслідок зловживання алкоголем син постійно висловлюється нецензурною лайкою, погрожує холодною зброєю, неодноразово завдавав йому та бабусі тілесних ушкоджень, через що він декілька разів викликав поліцію, що фіксувала вказані обставини. [PERSON] ігнорує будь-які приписи суду та поліції. Просив суд заяву задовольнити. Представник заявника адвокат Романишин К.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, по час та місце слухання справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суду не сповістив. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. \~ Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши докази у справі вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:\~ - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; -фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого сина [PERSON] , як особа, яка постраждала від домашнього насильства. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.04.2020 (справа №344/2885/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.08.2023 (справа №344/15458/23) стосовно [PERSON] було видано обмежувальний припис на строк 1 місяць, з визначенням заходів тимчасового обмеження його прав, яким кривднику було заборонено перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань менше 100 м до місця проживання (перебування) з з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії повідомлення\~ Відділу з питань реєстрації місця проживання [PERSON] було знято із реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , на підставі заяви власника житла. Згідно повідомлення Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області у період з 2017 року та по теперішній час до Івано-Франківського РУП звертався 10 разів, а саме матеріали ЄО № 6891 від 22.02.2017, ЄО№ 10257 від 15.04.2023, ЄО № 21899 від 29.07.2023, ЄО № 25935 від 30.08.2023, ЄО № 31100 від 15.10.2023, ЄО № 12212 від 23.04.2024, ЄО № 14081 від 10.05.2024, ЄО № 14111 від 10.05.2024, ЄО № 14464 від 14.05.2024 та ЄО № 14895 від 18.05.2024. За зверненнями гр. [PERSON] працівниками Івано-Франківського РУП та працівниками УПП в Івано-Франківській області були вжиті всі заходи реагування на факти домашнього насильства відповідно до ЗУ «Про запобігання і протидію домашнього насильства» та ЗУ «Про Національну поліцію України», а саме отримано відповідні письмові звернення, припинено правопорушення, проведено форму оцінки ризиків із постраждалою особою, винесено термінові заборонні приписи відносно кривдника та проведено профілактичну роботу із кривдником, а також складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. За результатами звернень на гр. [PERSON] було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, а саме протоколи серії ВАВ 754047 від 18.05.2024, ВАД 206100 від 10.05.2024, ВАД 206084 від 10.05.2024, ВАД 206085 від 10.05.2024, ВАД 578894 від 24.12.2023, ВАБ 993765 від 30.08.2023, ВАВ 213481 від 06.08.2023, ВАБ 230177 від 15.04.2023, ВАБ 803602 від 16.09.2021, ВАБ 421614 від 22.07.2021, ВАБ 44526 від 11.12.2020, АПР18 372443 від 19.02.2020. За твердженням заявника [PERSON] , який вважає себе та свою матір потерпілими від\~ домашнього насильства вчиненого [PERSON] , встановлено, що [PERSON] продовжує вчиняти відносно батька та бабусі домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, доказів на спростування такої інформації судом не здобуто.\~ Так, відповідно до ст. 350-7 ЦПК України - за заявою осіб, визначених ст. 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою ст. 350-6 цього Кодексу. Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях. Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, а тому є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] , та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2\~ ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Outcome: approved