Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Першої Мукачівської державної нотаріальної контори, третя особа без самостійних вимог: відділ державної виконавчої служби у м.Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення успадкованого майна з-під арешту. Позов мотивований тим, що під час оформлення спадкового майна позивач дізнався про те, що на квартиру, яка належала його померлому батьку [PERSON] накладені арешти. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження 3819680 та 3819712. Підставою обтяження є рішення Мукачівського міського суду №2-508 від 15.09.1998 року, об`єктом обтяження виступає квартира за адресою: [ADDRESS] . 12.10.2021 року позивач отримав відповідь від відділу ДВС у м.Мукачево зі змісту якої вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] відсутні відомості стосовно підстав накладення арешту. На підставі вищезазначеного позивачу було відмовлено у знятті арешту з майна. \~ \~ \~ \~Таким чином, обтяження у вигляді арешту майна, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном та перешкоджає позивачу оформити спадкові права. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, представник відповідача відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України\~визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.ст.317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також, як передбачено\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 5). Згідно із Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 22.04.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 6). Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61670190 від 15.09.2020 року вбачається, що в реєстрі наявні дані відносно спадкової справи №66411887, спадкодавець [PERSON] (а.с. 7). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності нанерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370752114 від 21.03.2024 року на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 3819680 та 3819712 (а.с. 8). Із відповіді Першої Мукачівської державної нотаріальної контори від 21.03.2024 року за №136/02-32 вбачається, що арешти №3819712, №3819680 на квартиру [ADDRESS] були накладені 15.09.1998 року Мукачівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Мукачівського міськрайонного суду від 15.09.1998 року за №2-508. Більш детальна інформація за 1998 рік щодо вищевказаних арештів в Першій Мукачівській державній нотаріальній конторі відсутня (а.с. 9-11). Відповідно до ст.60\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя\~статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта\~статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Враховуючи вищевикладене та надаючи оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, які знаходяться у справі, суд дійшов до висновку, що право позивача [PERSON] порушено, оскільки такий позбавлений можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved