Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Представниця позивача звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що 04.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 5165657 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн; строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту (03.01.2022) вказується в Графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5.2 знижена процентна ставка 0,95 % в день протягом 30 календарних днів, тобто строку дії кредиту та\~ п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. 03.01.2022 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав, однак уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору до 02.02.2022, що відбулась на підставі п.1.4 та п.4.2, шляхом сплати відсотків за користування кредитором к розмірі 5700,00 грн. У подальшому після 02.02.2022, оскільки зобов`язання за кредитним договором виконано не було відповідачем та добровільної угоди на продовження від останнього не надходило, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів. Кредитодавцем у період з 25.02.2022 по 25.05.2022 було прийнято рішення про надання кредитних канікул, а тому відсотки за користування кредитними коштами в цей період не нараховувались. Відновлення нарахування відсотків за користуванням кредитними коштами у межах 90 днів за стандартною процентною ставкою\~ відбулось з 01.05.2022 по 03.05.2022. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. 18.04.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено через електронну пошту. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду, відповідач має заборгованість у сумі 53322,4 грн, з яких 20000,00 грн сума кредиту; 20900,00 грн сума відсотків за користування кредитом; судові витрати в розмірі 2422,40 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання представниця позивача, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.18 зворот, 76-77) не з`явилась. Із змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що у разі відсутності відзиву просить справу розглянути за її відсутності. У телефонному режимі повідомила, що проти винесення заочного рішення не заперечує.\~ Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.91-92), заяв та клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи у його відсутності від останнього на адресу суду не надходили. Зі згоди представниці позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України, не надав своїх заперечень та доказів на їх підтвердження, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини 2 ст. 191 та частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Із матеріалів справи вбачається, що при укладанні Договору сторони керувались статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" де зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11Закону України"Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК). У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Судом вбачається, що 04.12.2021 між відповідачем та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 5165657. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується листом на підтвердження перерахування відповідної суми на картковий рахунок відповідача та договором про організацію переказу грошових коштів № ВП-200417-1 від 20.04.2017. Також у зв`язку з укладенням договору факторингу між кредитовавцем та позивачем, ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права вимоги до відповідача за вказаним зобов`язанням. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.2 ст.1056-1ЦК). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідачка порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 04 грудня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 5165657 про надання споживчого кредиту (а.с.-13-21). Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents (а.с.38 зворот-46). Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн. (п.1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів (п.1.4. Кредитного договору). Дата повернення кредиту 03.01.2022, що вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2 (пп. 4.2.1-4.2.4) договору або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп.4.3.1-4.3.2) договору. Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що сторони домовились, що у випадку, якщо у відповідача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації, яка\~ відбулась з 03.02.2022 до 02.02.22) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою відповідача, відповідно до п.п. 4.2.2 4.2.4 договору. Автопролонгація розпочалась з 03.02.2022 та діяла, з урахуванням канікул, 25 днів поспіль. Вказаний договір, додаток № 1 до нього і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом відповідача 04.12.2021 о 04:13:40. Додаток № 1 і паспорт споживчого кредиту містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну відсоткові ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту штрафи тощо (а.с.18-21). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (по тексту ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Факт отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» підтверджується повідомленням ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" від 18.04.2023 № 6202-ВП про здійснення успішного переказу 04.12.2021\~ на суму 20000,00 грн, номер картки [NUMBER] , № транзакції creditplus-25578754 (а.с.65 зворот). Даний безготівковий переказ здійснений на підставі договору № ВП-200417-1 від 20.04.2017 укладеного між ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»\~ (а.с.60 зворот-64). Відтак, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача зазначену у п. 2.1 договору про надання споживчого кредиту № 5165657 від 04.12.2021 (а.с.13 зворот). Відповідно до п.1.5. Кредитного договору тип процентної ставки- фіксована; п.1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (0,95 % в день); у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Станом на 03.01.2022 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав та уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору до 02.02.2022 та з 03.01.2022 почала діяти передбачена договором стандартна ставка нарахування відсотків передбачена п.1.5.1 договору № 5165657 про надання споживчого кредиту, у подальшому в зв`язку з невиконанням зобов`язання кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів, що підтверджується карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) (а.с.24-36) та умовами вказаного договору. Із копії електронного листа від 03.02.2022 (а.с.22) вбачається, що кредитодавець повідомив відповідача про закінчення періоду пролонгації договору та початок періоду автопролонгації (а.с.22)\~ Таким чином вбачається, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 18.04.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників (а.с.55 зворот-60). Відповідно до витягу з реєстру боржників кредитний договір відповідача [PERSON] \~ № 5165657 значиться під порядковим номером 5223 у реєстрі боржників. Загальна сума заборгованості 40900,00 грн, яка складається із основної суми боргу 20000,00 грн та заборгованості за відсотками 20900,00 грн (а.с.37). Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення листа на електронну адресу (а.с.23). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК). Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до відповідача за договором № 5165657 про надання споживчого кредиту від 04.12.2021. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач заявив до стягнення заборгованість у розмірі 40900,00 грн, з яких 20000,00 грн сума кредиту, 20900,00 грн сума відсотків за користування кредитом. У ході судового розгляду доказів своєчасного виконання зобов`язань по поверненню кредиту судом не здобуто. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ положень ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Із встановлених судом обставин убачається, що не виконання відповідачем належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в обумовлені договором строки,\~ призвело до порушення прав позивача, та підлягає задоволенню у частині стягнення боргу в сумі 40900,00 грн, що складається з 20000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 20900,00 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору про надання споживчого кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит у строки передбачені договором належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Із змісту частин 1 - 2 ст. 141 ЦПК України вбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (сомопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до аналізу ст. 131-2 Конституції України та ч.1 ст. 60 ЦПК, представниками у суді можуть бути лише адвокати. На підтвердження понесених витрат, представницею позивача адвокатесою Городніщевою Єлизаветою Олегівною до матеріалів справи додано копію договору про надання правової допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024 (а.с.76-77), копію звіту про надання правової допомоги згідно договору № 28/03-2024 від 28.03.2024 (а.с.11 зворот), копію рахунку на оплату по № 2798-05/04-2024 від 05.04.2024 (а.с.23 зворот), копію платіжної інструкції № 4529 від 10.04.2024 на суму 10000,00 грн (а.с.21 зворот), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, укладеного між адвокатесою Городніщевою Є.О. та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (а.с.18 зворот), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.67 зворот). Так із копії звіту про надання правової допомоги (а.с.11 зворот) вбачається, що видами правової допомоги наданої адвокатесою Городніщевою Є.О. ТОВ «ФК ФУНТРАСТ УКРАЇНА» є збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5165657 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] ; Складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5165657 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] ; Подання до Тульчинського районного суду Вінницької області позовної заяви в інтересах клієнта, загальна кількість годин 10, загальна вартість 10000,00 грн, даний звіт погоджений сторонами. Відповідно до п. 4.4 Договору № 28/03-2024 про надання правничої допомоги від 28.03.2024 вбачається, що факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. Водночас п.4.5 зазначеного договору передбачено, що підставою для оплати є рахунок фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок (а.с.77). Із копії рахунку на оплату по замовленню № 2798-05/04-2024 від 05.04.2024 (а.с.23 зворот) встановлено, що такий виданий за наступні види наданих послуг, а саме: 1. Збір та аналіз доказів та документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5165657 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] -\~ 3 години, ціна одної години 1000,00 грн, загальна вартість за вказаною дією 3000,00 грн. 2. Складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5165657 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 5 годин, ціна однієї години 1000,00 грн, загальна вартість за вказаною дією 5000,00 грн. 3. Подання до Тульчинського районного суду позовної заяви в інтересах клієнта 2 години, ціна однієї години 1000,00 грн, загальна вартість за вказаною дією 2000,00 грн. Разом на 10000,00 гривень. Як вбачається із наданих представницею позивача адвокатесою Городніщевою Є.О. документів на підтвердження витрат на правову допомогу, остання належним чином довела співмірність та неминучість витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень. В той же час, своєї позиції щодо розміру витрат на правову допомогу відповідач до суду не надав. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог, таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується копією електронної платіжної інструкції № 4405 від 10.04.2024 (а.с.1), стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved