Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики до відповідача [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2020 року відповідач отримав від нього позику - грошові кошти у сумі 700 доларів США, що на даний час еквівалентно 26285 грн., які відповідач зобов`язався повернути йому в шестимісячний строк, а саме не пізніше вересня 2020 року. Вказує, що відповідач на порушення своїх зобов`язань позику не повернув, відстрочуючи дату повернення коштів, при цьому боржник ігнорує будь-яку можливість врегулювання спору в позасудовому порядку. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , борг у що на даний час еквівалентно 26285 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2629,00 грн. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13.02.2024 року від-крито провадження\~по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судове засідання та надано відповідачу строк для подання\~\~заяви із запереченнями на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] , спрямував до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , надав суду письмові пояснення щодо обставин позики, та зазначив що він дійсно позичав у [PERSON] , кошти, однак суму боргу він повністю погасив, та не відібрав розписку у останнього. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст.80 ЦПК України, зокрема достатність дока-зів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно боргової розписки від 19.02.2020 року (а.с.5) [PERSON] , підтвердив боргове зобов`язання перед [PERSON] , в сумі 700 доларів США грн., зобов`язувалась повернути позивачу у шестимісячний строк. В розписці зазначено, що дана розписка написана відповідачем власноручно 19.02.2020 року та яку він засвідчив власним підписом. Згідно ч.1\~ст.1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути по-зикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли по-зикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З аналізу статей\~510,\~545,\~1046,\~1047 ЦК України\~вбачається, що розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов`язання за договором позики. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але і факту передачі грошової суми позичальнику. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами існують договірні зобов`язання позики в сумі 700 даларів США. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, враховуючи той факт, що згідно умов договору позики грошові кошти відповідач по справі зобов`язувався повернути позивачу, відповідач [PERSON] ,\~\~в порушення вимог ст.ст.530,\~629,\~1049 ЦК України\~не виконав покладений на нього обов`язок повернути грошові кошти отримані за договором позики у повному обсязі в строк, передбачений умовами договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статями\~12,\~13 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих дока-зів. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. А також, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2629 грн.

Outcome: approved