Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-11 00:00:00

Акціонерне товариство «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» в особі відокремленого підрозділу Прилуцький район електричних мереж Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 10460 гривень 64 копійки. Свої вимоги мотивувало тим, що 07.12.2023 року в с. Гужівка по вул. Миру, 87 Прилуцького району Чернігівської області було виявлено факт пошкодження повітряної лінії 0,4 кВ КТП-458-6 Л-2, що належить АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», шляхом пошкодження (збиття) залізобетонної опори, що призвело до виникнення аварійної ситуації. Пошкодження залізобетонної опори відбулося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю [PERSON] , який 07.12.2023 року о 08 год. 50 хв. в с. Гужівка по вул. Миру, 87 Прилуцького району, керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] на слизькій дорозі не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та зіткнувся з електроопорою, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області № 733/2098/23, провадження № 3/733/74/24 від 17.01.2024 року [PERSON] визнано винним за ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП, притягнуто до адмінвідповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Прилуцьким РЕМ АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» виконані роботи по відновленню повітряної лінії 0,4 кВ КТП-458-6 Л-2 відповідно до Акту виконаних робіт від 07.12.2023 року. Своїми діями відповідач завдав АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» збитки у сумі 10460 гривень 64 копійки. Позивачем 27.02.2024 року було направлено відповідачу претензію про відшкодування вказаної суми збитків. Однак останній не відшкодував її в добровільному порядку, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» завдані збитки у розмірі 10460,64 грн. та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 3028,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 33-34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належний чином повідомлений (а.с. 32). Заяви про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов відповідач не надав, тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна\~сторона\~зобов`язана\~довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до повідомлення т.в.о. начальника ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 09.02.2024 року № 1405, адресованого директору Прилуцького РЕМ, в ході проведення перевірки по вищевказаному факту було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на слизькій ділянці дороги не обрав безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з електроопором ПЛ 0,4 кВ, що належить АТ «Чернігівобленерго». В ході відпрацювання вказаного повідомлення було відібрано пояснення [PERSON] , складено схему даної дорожньо-транспортної пригоди та відносно водія складено протоколи про адміністративні правопорушення за\~ст.ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які було направлено до Ічнянського районного суду для прийняття подальшого рішення (а.с. 7).\~ Відповідно до постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області у справі про адмінправопорушення № 733/2098/23, провадження № 3/733/74/24 від 17.01.2024 року, 07.12.2023 року о 08 год. 50 хв. в с. Гужівка по вул. Миру, 87 Прилуцького району [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] на слизькій дорозі не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та зіткнувся з електроопорою, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим порушив п. 12.1 ПДР за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП та вищевказаною постановою [PERSON] визнано винним за ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП, притягнуто до адмінвідповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 5-6). Постанова Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17.04.2024 року у справі про адмінправопорушення № 733/2098/23, провадження № 3/733/74/24 не оскаржувалася та набрала законної сили 30.01.2024 року (а.с. 5-6). За змістом ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17.01.2024 року у справі № 733/2090/23 доведено протиправність дій відповідача та його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП, наявність безпосереднього причинного зв`язку між винними неправомірними (протиправними) діями вказаної особи та завданні збитків, внаслідок пошкодження електроопори. Разом з тим, як вбачається зі змісту вказаної постанови суду, питання відшкодування збитків, спричинених адміністративним правопорушенням, не було вирішено. Як видно з копії Акту на виконання робіт Прилуцького РЕМ від 07.12.2023 року, АТ "Чернігівобленерго" в особі відокремленого підрозділу Прилуцький РЕМ АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», на відновлення пошкодженої лінії електропередач ПЛ-0,4 кВ КТП-458-6 Л-2 витратило 10460,64 грн. (а.с. 8). Відповідно до претензії Прилуцького РЕМ АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» від 27.02.2024 року, яку відповідач [PERSON] отримав 09.03.2024 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем було запропоновано відповідачу на добровільних засадах сплатити вищезазначену суму на відшкодування заподіяних збитків (а.с. 9). На час розгляду справи судом у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відшкодування відповідачем вищезазначених збитків. П. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч. 1\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Частиною 3\~ст. 22 ЦК України\~передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Частиною 2\~ст. 1192 ЦК України\~визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2\~ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5\~ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2\~ст. 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. З врахуванням наведеного, оскільки факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, а також відсутні докази, які підтверджують відшкодування відповідачем вищезазначених збитків, а тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Outcome: approved