Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. КП «Дубнокомуненергія» в особі директора Рухера П. звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. У позові зазначає, що КП «Дубнокомуненергія» є підприємством комунальної форми власності і займається виробництвом, транспортуванням та розподілення теплової енергії населенню, підприємствам па організаціям по м. Дубно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що КП «Дубнокомуненергія» здійснює відпуск теплової енергії у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником (квартиронаймачем) якого є [PERSON] 18.06.2014 року між КП «Дубнокомуненергія» та [PERSON] було укладено Договір №12-6-1 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води». Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на [PERSON] станом на 01.01.2024 року (за період з 01.11.2020 по 01.01.2024) виникла заборгованість за надані КП «Дубнокомуненергія» послуги з постачання теплової енергії в сумі 35 365,28 грн. Вважає, що дії відповідача порушують платіжну дисципліну в сфері теплопостачання, що завдає істотної матеріальної шкоди КП «Дубнокомуненергія», тому заборгованість з відповідача підлягає стягненню в примусовому порядку. Крім того, просить стягнути з [PERSON] розмір інфляційних нарахувань в сумі 9 796,13 грн., 3% річних в сумі 1 939,83 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 13.02.2024 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 03.04.2024 ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач явки представника у судове засідання не забезпечив. Згідно попередньо поданої заяви розгляд справи просить проводити у відсутності позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Крім того, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №12-6-1 укладений з [PERSON] 18 червня 2014 року (а.с.9-11). Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на [PERSON] станом на 01.01.2024 року (за період з 01.11.2020 по 01.01.2024) виникла заборгованість за надані КП «Дубнокомуненергія» послуги з постачання теплової енергії в сумі 35 365,28 грн. (а.с.15). Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку, розмір індексу інфляції за період з жовтня 2020 по грудень 2023 становить 9 796,13, три % річних за період з 21.10.2020 по 21.12.2023 становить1 939,83 грн. (а.с.16). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст.ст. 19, 24, 25 Закону України "Про теплопостачання", п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", пп. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, пп. 23, 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.07 та укладеного договору споживач зобов`язаний щомісячно до 20 числа, наступного місяця за розрахунковим, здійснювати оплату за використану теплову енергію. При невиконанні даної вимоги борг стягується в судовому порядку. У відповідності ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно п. 7 та п. 10 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, та сплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги здійснюється відповідно до вимог постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 (із змінами №1101 від 09.06.2016) рішеннями виконавчого комітету Дубенської міської ради № 353 від 21.09.2017, №400 від 27.09.2018, №504 від 20.11.2018 та іншими рішеннями за відповідні періоди. Статтями 509, 526 ЦК України передбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між сторонами КП «Дубнокомуненергія» Дубенської міської ради та [PERSON] виникли договірні відносини внаслідок укладення договору та споживанням теплової енергії. При вирішенні спору судом враховується, що відповідач користувалася наданими позивачем послугами та частково здійснювала платежі за ці послуги. Отже, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, що створило заборгованість. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Щодо стягнення з [PERSON] на користь КП «Дубнокомуненергія» інфляційних нарахувань та 3% річних з простроченої суми платежів, суд зазначає наступне. З наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних вбачається, що позивачем нараховувалась дана сума за період з жовтня 2020 по грудень 2023 рік. При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Пунктом 2 зазначеної постанови визначено, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Як вбачається із Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжено. Враховуючи викладене, нарахування позивачем трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період після 24.02.2022 року не відповідає вимогам вищевикладених нормативно-правових актів. Судом здійснено розрахунок 3% відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 грн., із урахування суми заборгованості за період з 01.10.2020 по 23.02.2022, так, сума 3% річних становить 528,67 грн., інфляційні втрати - 2 292,54 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] . Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 454,90 грн. (38186,49 грн. х 3028,00 грн. / 47101,24 грн.)

Outcome: partial