Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Представник заявника - адвокат Самар Василь Олександрович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є солдатом та проходить службу у військовій частині [NUMBER] . З 2012 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] . 14.02.2014 [PERSON] та [PERSON] одружилися. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . До складу сім`ї [PERSON] також входить дитина дружини від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . До 09.06.2022 (моменту мобілізації [PERSON] ) заявник та його сім`я проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели домашнє господарство, займалися вихованням дітей. Заявник [PERSON] утримує сина дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , оскільки його рідний батько - [PERSON] , взагалі не приймає участі в його утриманні. Заявник пересилає дружині кошти на утримання сім`ї. З метою звільнення з військової служби на підставі абзацу 12 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», заявник просить встановити факт утримання трьох дітей віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Представник заявника [PERSON] - адвокат Самар В.О., в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи військової частина [NUMBER] Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився. Суду надано письмове клопотання, вх.№3740 від 07.06.2024, про розгляд справи у відсутність їх представника. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи про отримання поштового відправлення. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] - [ADDRESS] . Про причини неявки [PERSON] суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що заінтересована особа [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою [PERSON] і добре знає його сім`ю. [PERSON] постійно турбується про дитину [PERSON] , відноситься до нього як до своєї дитини. Рідний батько дитини [PERSON] не приїжджає до дитини вже протягом тривалого періоду. Вона чула, що в [PERSON] є інша сім`я та двоє дітей. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що він є головою СФГ «Сакевич» та сусідом [PERSON] . [PERSON] є односельчанином, однак, він його довгий час не бачив в селі. [PERSON] займається вихованням [PERSON] , купив йому скутера. Із копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином України та зареєстрований по [ADDRESS] з 25.02.2009 (а.с.5). Із копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого виконкомом Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що 14.02.2014 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 08.04.2015 виконавчим комітетом Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] в с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 05.04.2019 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 19.10.2010 виконкомом Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] в с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Із копії посвідчення [NUMBER] , виданого 26.04.2019 Ямпільською районною державною адміністрацією, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Їх діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Із довідки філії «Заклад середньої освіти І-ІІ ступенів з дошкільним відділенням с.Цекинівка» Опорного навчального закладу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с.В.Кісниця Ямпільської міської ради Вінницької області №15 від 12.02.2024 встановлено, що [PERSON] жодної участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , не приймає. [PERSON] з 2010 року взяв на себе обов`язки по вихованню [PERSON] . Він створює необхідні умови для життя, навчання та виховання неповнолітнього, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток його природничих здібностей. Дитина систематично виявляє бажання змінити своє прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.14). Із довідки Ямпільського відділу Державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області, вих.№3445/22.19-33 від 20.02.2024, встановлено, що згідно виконавчого листа 3153/1182/18 Ямпільського райсуду Вінницької області, виданого 20.11.2018 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Боржник періодичні платежі не сплачує. Станом на 19.02.2024 борг по аліментах становить 31648,82 гривень (а.с.15). Із довідки Цекинівського дошкільного навчального закладу ясла-садок «Сонечко» №1 від 22.032018 встановлено, що [PERSON] відвідував Цекинівський дошкільний навчальний заклад з 2012 по 2017 рік. На час перебування в ДНЗ хлопчик проживав разом з мамою [PERSON] , яка займалася його вихованням, завжди відвідувала батьківські збори, брала активну участь у житті дитини. Батько дитини вихованням дитини не займається. В дошкільному закладі жодного разу не був (а.с.16). Із копії постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Ямпільського РУЮ Мельника С.А. про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2013 встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-20/11 від 11.01.2011 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.12.2010 закінчено (а.с.17). Із копії довідки відділу ДВС Ямпільського РУЮ про неотримання аліментів, вих.№684/02-47/7 від 02.09.2011 та копії довідки відділу ДВС Ямпільського РУЮ про неотримання аліментів, вих.№241/3-43/5 від 17.04.2015, встановлено, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.03.2011 по 31.08.2011 та у період з 01.10.2014 по 01.04.2015 (а.с.18, 19). Із довідки №13-11.18/114 від 13.02.2024, виданої Цекинівським старостинським округом Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований, але фактично проживає по [ADDRESS] і до складу його сім`ї входять: дружина [PERSON] , [INFO] ; пасинок [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Із виписки по картці/рахунку АТ Комерційний банк «ПриватБанк» встановлено, що [PERSON] надсилав кошти [PERSON] в період з 01.03.2022 по 15.02.2024 та в період з 01.04.2022 по 19.02.2024 (а.с.21-26). Із довідки №49/94 від 05.07.2022, виданої в/ч [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 09.06.2022 (а.с.6). Із копії рапорта [PERSON] встановлено, що [PERSON] звернувся з рапортом до командира 2 роти військової частини [NUMBER] про звільнення його з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами - у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років (а.с.8). Згідно підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб з числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу), зокрема у разі перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Факт перебування на утриманні трьох дітей до 18 років має для заявника юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків в останнього, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до положень ч.2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.3 статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.1, ч.2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до вимог статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в п.3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Питання регулювання сімейних відносин, з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 Сімейного кодексу України). Приписами ч.1 статті 121 Сімейного кодексу України регламентовано, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями: 122 та 125 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, заявник [PERSON] є вітчимом малолітньої дитини своєї дружини [PERSON] , а саме, [PERSON] , [INFO] . Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Приписами статті 260 Сімейного кодексу України регламентовано, що якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Відповідно до ч.1 статті 268 Сімейного кодексу України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи із вказаного припису Закону, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинка, прямо передбачений законом, лише за сукупності наступних обставин: - такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; - вітчим може надавати матеріальну допомогу. Правовідносини, які включають особисті немайнові та майнові відносини, що виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин, складаються із суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). Так, в силу положень ЦК України, у момент народження фізичної особи, в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (ч.4 статті 25 ЦК України), а з підстав встановлених ЦК України, виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), яка може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених Законом (ч.2 статті 30 ЦК України). При цьому, відповідно до ч.2 статті 15 Сімейного кодексу України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун. Відповідно до п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Таким чином, із настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. Отже, підставою встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні іншою особою, необхідно встановити юридичний факт, або декілька, в силу яких обсяг прав її біологічного батька обмежується або припиняється. Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 КК України. В контексті приписів статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав, і не звільняє від обов`язків щодо дитини, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, є стягнення аліментів за домовленістю сторін або за рішенням суду. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні, і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом. Положеннями Сімейного кодексу України визначено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані із особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 статті 14, ч.1 статті 15 Сімейного кодексу України). Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Станом на час судового розгляду заяви [PERSON] щодо встановлення факту перебування у нього на утриманні малолітнього [PERSON] , біологічним батьком якого є [PERSON] , обов`язок [PERSON] щодо утримання своєї дитини не є припиненим. Вказана обставина виключає можливість встановлення факту перебування на утриманні [PERSON] малолітньої дитини, біологічним батьком якої є [PERSON] . Заявником не доведено обставини перебування трьох дітей на його утриманні. Сам по собі факт проживання в сім`ї дитини [PERSON] , за відсутності об`єктивних перешкод для виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини батьком [PERSON] , не є підставою для встановлення факту утримання дитини, окрім того такий обов`язок має і мати [PERSON] . Додані до заяви копії виписок по картці/рахунку АТ Комерційний банк «ПриватБанк», згідно яких [PERSON] перераховував кошти [PERSON] , суд не вважає доказами утримання дітей, оскільки зазначені в них суми коштів були надіслані заявником його дружині [PERSON] та є частиною сукупного доходу їх сім`ї, проте не є коштами, призначеними виключно для утримання дітей, у тому числі дитини [PERSON] . Також, заявник не надав доказів що мати дітей [PERSON] не має можливості утримувати дітей. Суду не надано жодної довідки про доходи [PERSON] , а також відомості про те, що вона ніде не працює та не має іншого джерела доходу, окрім як матеріальної допомоги від заявника. Крім того, як вбачається із відомостей програми «Д3», 19.12.2023 Ямпільським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь дружини [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що свідчить про те, що заявник [PERSON] добровільно не виконує обов`язок щодо утримання своїх малолітніх дітей. Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, оцінюючи подані заявником докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що заявник не надав для суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених ним вимог, суд приходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed