Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 21 червня 2023 року о 13 год. 50 хв. в с. Софіївська Борщагівка, вул. Шевченка, 154, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю водіїв [PERSON] (керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] ) та [PERSON] (керував автомобілем «FORD FIESTA» Д.н.з. [NUMBER] . Автомобіль «FORD» належить позивачу [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим позивачу завдано майнової шкоди. Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2023 року справа № 369/10171/23 [PERSON] визнано винним у порушенні ПДР в Україні та скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач зазначив, що цивільна відповідальність [PERSON] не була застрахована. Відповідно до висновку експерта № 26/06-01 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, яку складено 18.07.2023, вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля «FORD FIESTA» реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП від 21.06.2023 станом на 26.06.2023, без врахування ПДВ, становить 85 566,70 грн. Відповідно до Договору № 14 від 25.06.2023 вартість виконання робіт по проведенню транспортно-товарознавчої експертизи пошкодженого автомобіля «FORD FIESTA» реєстраційний номер [NUMBER] становить 5 000,00 грн. Як вказано в позовній заяві, загальний розмір заподіяної шкоди становить: 85 566,70 грн. + 17 113,34 грн. + 5 000,00 грн. = 107 680,04 грн., де 85 566,70 грн. - вартість відновлювального ремонту; 17 113,34 грн. - 20% ПДВ; 5 000,00 грн. - вартість розрахунку матеріального збитку автомобіля «FORD FIESTA» р/н [NUMBER] відповідно до Договору № 14 від 25.06.2023 та квитанції № 19 від 18.07.2023 про сплату за виконані роботи. На час звернення позивачем до суду матеріальна шкода йому відповідачем не відшкодована. Крім того, як зазначено [PERSON] , йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягала в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою [PERSON] щодо нього та членів його сім`ї, а також у зв`язку з пошкодженням майна позивача, що підтверджується абз. 3 постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2023 року № 369/10171/23, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Також у зв`язку з ДТП позивач не встиг вчасно на похорони його дядька [PERSON] та на поминальний обід, що завдало позивачу моральних страждань, переживань, нервового збудження, внутрішніх страждань та безпорадності, що не зміг попрощатися з близькою людиною. Позивачу була заподіяна моральна шкода, яку останній оцінив в 2 000,00 грн. [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 107\~680,04 грн. майнової шкоди та 2\~000,00 грн. моральної шкоди, всього на загальну суму 109\~680,04 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023 було відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2024 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений законодавством спосіб. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку із не запереченням позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21.06.2023 року о 13 год. 50 хв. в с. Софіївська Борщагівка, вул. Шевченка, 154, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під час зустрічного роз`їзду, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив виїзд на смугу для зустрічного транспорту, що призвело до зіткнення з автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2023 у справі № 369/10171/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В силу ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Транспортний засіб «Ford» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до матеріалів справи, на час ДТП автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] керував позивач, що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2023 у справі № 369/10171/23 та копією схеми ДТП. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 25.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «АГЕНСТВО ЕКПЕРТНОЇ ОЦІНКИ» (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) було укладено договір № 14, відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт по проведенню транспортно-товарознавчої експертизи пошкодженого автомобіля «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] . Загальна вартість робіт становить 5\~000,00 грн., що підтверджується п.2.1. вищезазначеного Договору, Протоколом погодження ціни, Актом № 1 здачі-прийняття виконаних робіт згідно договору № 14 від 18.07.2023 та квитанцією № 19 про сплату позивачем 5\~000,00 грн. Відповідно до Висновку експерта № 26/06-01 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, проведеної експертом ТОВ «АГЕНСТВО ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ УКРАЇНИ» від 18.07.2023, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «FORD FIESTA» реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП від 21.06.2023 станом на 26.06.2023, без врахування ПДВ, становить 85\~566,70 грн. Згідно ч. 3, 7\~ст. 102 ЦПК України\~висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків є слушними з огляду на наступне. Згідно ч.1,2,5,6\~ст. 106 ЦПК України\~учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 р. у справі №22/1029/18/ провадження №14-270цс19. Як вбачається із вищезазначеного Висновку експерта № 26/06-01 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 18.07.2023, виконання транспортно-товарознавчої експертизи проведено експертом [PERSON] , який має вищу технічну освіту другого рівня за ступенем магістра, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», (свідоцтво № 1972 від 30.11.2018, видане ЕКК Міністерством юстиції України, дійсне до 27.01.2025), стаж експертної роботи з 1991 року; експерту відомий зміст ч. 5 ст. 106 ЦПК України, висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ст. 384 та ст. 385 КК України). Враховуючи викладене, суд приймає вищезазначений висновок експерта як належний та допустимий доказ розміру заподіяних збитків. Інші експертизи під час розгляду даної справи не проводились. Відповідно до\~ст. 396 ЦК України\~правила про захист права власності, які встановлені\~главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі\~ст. 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Згідно з частиною другою\~ст. 1187 ЦК України\~під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно\~пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до\~п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.\~\~Аналогічні за змістом висновки зазначені Верховним Судом у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц. Матеріалами справи доведено, що\~\~ [PERSON] \~ управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, що свідчить про правомірність володіння цим майном та право на відшкодування завданої шкоди. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача 85\~566,70 грн. - вартості відновлювального ремонту та 5\~000,00 грн. - вартості проведення транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки такі витрати пов`язані з розглядом справи та необхідні були позивачу для доведення власної правової позиції по суті спору. В загальному стягненню підлягає сума 90 566 (дев`яносто тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 70 коп. Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача ПДВ у розмірі 17\~113,34 грн., оскільки з аналізу норм чинного законодавства слідує, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання підтверджуючих документів про понесення таких витрат. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що автомобіль «Ford» був відремонтований, а надавач послуг з ремонту був платником ПДВ, тобто, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу вартості ремонту автомобіля саме з урахуванням сум податку на додану вартість. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19. Стосовно вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5\~вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідно до положень п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995\~передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.\~12\~та\~81 ЦПК України. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, оскільки додані до матеріалів справи копії свідоцтв про народження, свідоцтва про смерть, довідки на одержання праху, товарного чеку, не можуть безальтернативно підтверджувати факт того, що внаслідок ДТП позивач не мав змоги відвідати поминки дядька, чи позивачу було заподіяно будь-які тілесні ушкодження. Також, не аргументовано розмір моральної шкоди. У зв`язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України \~судові витрати понесені позивачем в сумі 1 211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Зважаючи на вище викладене,

Outcome: partial