Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним. Позов обґрунтований наступним. Між [PERSON] та [PERSON] 20 червня 2014 року було укладено договір іпотеки. Зазначений договір іпотеки був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Грибановой О.В. 20 червня 2014 року. За умовами Договору іпотеки, [PERSON] є іпотекодержателем, а [PERSON] - іпотекодавцем. Відповідно до умов договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку будівлю спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В договорі іпотеки зазначено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання зобов`язань іпотекодавця за договором позики від 20 червня 2014 року. Відповідно до п. 1.1 підписаного Договору позики від 20 червня 2014 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) «Позикодавець передає на умовах даного договору Позичальнику грошові кошти в сумі 1166000,00грн. (один мільйон сто шістдесят шість тисяч гривень), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошей (суму позики) у термін обумовлений даним договором». Відповідно до п. 1.4 Договору позики від 20 червня 2014 року «В якості предмета іпотеки для забезпечення виконання всіх зобов`язань Позичальника за цим договором Позичальник передає в іпотеку Позикодавцю будівлю торгівельно-розважального комплексу, що розташований за адресою: [ADDRESS] ». Будівля спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2 (далі за текстом - Будівля), що розташована за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] на праві власності. Право власності [PERSON] на Будівлю підтверджує Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2008 р., САС № 099792. [INFO] [PERSON] помер. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла зазначена будівля. Позивач за цим позовом - [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Позивач є спадкоємицею за законом. Позивач прийняла спадщину. Прийняття спадщини позивачем підтверджується поданою нею 11 червня 2020 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці О.В. заяви про прийняття спадщини. Спадщину прийняла мати [PERSON] - позивач за цим позовом. Будівля має обтяження внаслідок укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору іпотеки від 20 червня 2014 року. Іпотекою забезпечується виконання зобов`язань [PERSON] за Договором позики від 20 червня 2014 року, який підписано між ним та [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на Будівлю, що є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 20 червня 2014 року, позивачем на день звернення з цим позовом до суду не одержано. Проте, це не перешкоджає позивачу звернутися з позовом про визнання договору іпотеки від 20 червня 2014 року недійсним. Вважає, що договір позики від 20 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] є неукладеним. Враховуючи те, що договір позики від 20 червня 2014 року є неукладеним, то таке зобов`язання не може забезпечуватись дійсним договором іпотеки. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина 3 статті 215 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Оскільки оспорюваний договір іпотеки укладений в забезпечення виконання договору позики, який є неукладеним, то це суперечить вимогам цивільного законодавства щодо застави майна та частини 4 статті 3 Закону України «Про іпотеку». А тому, якщо договір позики є неукладеним, то договір іпотеки, який укладався в забезпечення такого договору позики є недійсним. Позивач стверджує, що грошові кошти за Договором позики від 20 червня 2014 року [PERSON] не передавала [PERSON] , а тому розписка щодо отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON] за Договором позики від 20 червня 2014 року не складалася. Приймаючи до уваги, що умови договору позики від 20 червня 2014 року передбачали складання розписки позичальником на підтвердження отримання ним коштів за цим договором, а така розписка не складалася, отже грошові кошти за цим договором позичальнику - [PERSON] не надавалися. Таким чином, враховуючи вищезазначене Договір позики від 20 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] є неукладеним. Це є підставою для визнання договору іпотеки від 20 червня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Грибановою О.В. за реєстровим номером 463 недійсним, про що детально було зазначено вище. Позивачка просить визнати недійсним договір іпотеки від 20 червня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Грибановою О.В. за реєстровим номером 463. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо можливості задоволення позовних вимог. Надав відзив, відповідно до якого вказав, що між [PERSON] та [PERSON] 20 червня 2014 року було укладено договір позики. Після підписання договору [PERSON] передала грошові кошти [PERSON] , про що було складено розписку. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Законний представник неповнолітньої третьої особи [PERSON] в судовому засіданні висловила думку щодо можливості задоволення позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні висловив думку щодо можливості задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку. 20 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики у письмовому вигляді. Між [PERSON] та [PERSON] 20 червня 2014 року було укладено договір іпотеки. Зазначений договір іпотеки був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Грибановой О.В. 20 червня 2014 року. За умовами Договору іпотеки [PERSON] є іпотекодержателем, а [PERSON] - іпотекодавцем. Відповідно до умов договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку будівлю спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В договорі іпотеки зазначено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання зобов`язань іпотекодавця за договором позики від 20 червня 2014 року. Будівля спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2 (далі за текстом - Будівля), що розташована за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] на праві власності на підставісвідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.05.2008р., САС № 099792. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер24 [INFO] . [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] батьками є [PERSON] та [PERSON] . 11 червня 2020 року [PERSON] звернулася із заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за законом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 03.03.2021 року, [PERSON] є власником 2/7 часток будівлі спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2 (далі за текстом - Будівля), що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15.02.2021 року, [PERSON] є власником 2/7 часток будівлі спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2 (далі за текстом - Будівля), що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15.02.2021 року, [PERSON] є власником 2/7 часток будівлі спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2 (далі за текстом - Будівля), що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] . Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. [PERSON] після підписання договору позики 20 червня 2014 року до своєї смерті 24 квітня 2020 року таким правом не скористався та до суду з відповідним позовом не звертався. Позивачка не є позичальником за договором позики від 20 червня 2014 року, а тому не може вимагати встановлення факту його неукладення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову щодо визнання недійним договору іпотеки від 20 червня 2014 року. На підставі ст.ст.2-4,12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 258-259, 442 ЦПК України, -

Outcome: dismissed