Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

У березні 2024 року заявник звернувся до суду із заявою, мотивованою тим, що перебував у шлюбі з [PERSON] , мають двох спільних малолітніх дітей. Шлюб розірвано у 2019 році, діти залишилися проживати з матір`ю, однак утримуються за рахунок обох батьків. Одружився вдруге, дружина [PERSON] від першого шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із заявником. Зазначає, що заявник утримує [PERSON] за рахунок власних коштів. Має намір усиновити її. Біологічний батько повністю самоусунувся від виховання та утримання дитини. Не сплачує аліменти, не здійснює виховання дитини. Вирішення питання щодо встановлення факту перебування на утриманні заявника трьох дітей йому необхідно для отримання правових підтверджень перебування усіх трьох дітей віком до 18 років на утримання заявника для подальшого вирішення питань щодо усиновлення однієї з трьох дітей, застосування інших заходів соціального забезпечення стосовно неповнолітніх дітей (отримання соціальної допомоги, підтримки, можливості подарунків для дітей на свята), підтвердження статусу фізичної особи (заявника) на утриманні якого перебувають не менше 3-х неповнолітніх дітей. Просить встановити факт перебування на утриманні громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , трьох неповнолітніх дітей віком до 18 років - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 08.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . Протокольною ухвалою від 13.05.2024 замінено заінтересовану особу [INFO] на належну - [INFO] . Заінтересована особа [PERSON] надала пояснення, відповідно до яких вона підтверджує, що заявник утримує її доньку та має намір її усиновити. Підтримує заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи [INFO] у поясненнях зазначив, що падчерка заявника має рідного батька, беззаперечних доказів невиконання ним обов`язків відносно доньки не надано. Просить відмовити у задоволенні заяви. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснив, що наразі дружина заявника разом із донькою перебувають за кордоном. Виїхали за межі України із початком війни, періодично приїздять у м. Суми. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно, зокрема, для вирішення питання щодо удочеріння доньки дружини у взаємовідносинах зі службою у справах дітей, отримання соціальних пільг - у взаємовідносинах з Департаментом соціального захисту населення, перетину державного кордону як особі, яка утримує трьох дітей, та у взаємовідносинах з ТЦК, пов`язаних з мобілізацією. У судове засідання інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Від представника управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що заявник та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13,14). Заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням від 03.05.2019 Середино - Будського районного суду Сумської області (справа №591/667/19). За повідомленням представника заявника після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю. Із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] не зверталась. 14.02.2022 заявник уклав шлюб із [PERSON] (а.с. 20). [PERSON] має доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до довідки та характеристики, наданих КУ Сумська ЗОШ №24 батько [PERSON] не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, не цікавиться шкільним життям. Мати та вітчим забезпечують дитину усім необхідним, спілкуються з класним керівником з приводу дитини (а.с. 22,23). Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги №2» батько [PERSON] не цікавився станом здоров`я та не був присутній на оглядах (а.с. 25). Заочним рішенням від 03.01.2019 Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/2979/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.05.2018 (а.с. 26-27). Вказане судове рішення звернуто до примусового виконання: виконавче провадження № [NUMBER] перебуває на виконанні у Зарічному відділі ДВС у м. Суми Східного МрУМЮ. Станом на 06.02.2024 розмір заборгованості становить 196 447,30 грн. В межах виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та грошові кошти боржника, оголошено боржника у розшук, винесено постанови про тимчасову заборону виїзду боржника за кордон, обмеження у користуванні зброєю, транспортним засобом, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28-37) та дослідженими судом матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження. За заявою [PERSON] стосовно несплати [PERSON] аліментів відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (а.с. 37). Відповідно до нотаріально посвідчених заяв [PERSON] підтверджує, що її чоловік [PERSON] здійснює повністю утримання її доньки [PERSON] , забезпечує фінансування всіх її потреб та бере участь у її вихованні. Вона надає згоду на усиновлення доньки [PERSON] (а.с. 38-39). Свідок [PERSON] , який є другом заявника та хрещеним батьком сина заявника [PERSON] у судовому засіданні повідомив суду, що заявник бере участь в утриманні усіх трьох дітей. Висилає гроші для [PERSON] та [PERSON] , які проживають з матір`ю, придбаває їм подарунки, коли діти з ним - забезпечує їх повністю. Також утримує доньку дружини - [PERSON] . Заявник повідомляв йому, що забезпечує усіх трьох дітей у рівних частинах. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю заявника, суду повідомила, що заявник здійснює утримання трьох дітей - двох від попереднього шлюбу (надсилає кошти) та доньку дружини. Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України). Згідно ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 2, 5 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У поданій заяві заявник зазначає, що малолітні діти заявника проживають окремо від нього разом зі своєю матір`ю, проте він їх утримує. Також він утримує доньку своєї дружини від попереднього шлюбу, яка проживає разом із ним. В силу ст. 141 СК України проживання одного з батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимог наведеної норми заявник не надав суду доказів, що він утримує дітей від попереднього шлюбу. Також суду не надано доказів матеріального забезпечення доньки дружини. Надані суду письмові докази лише свідчать про наявність у заявника двох дітей, шлюб із матір`ю яких розірвано, а також про ухилення батька доньки нинішньої дружини від сплати аліментів на утримання [PERSON] . Суд критично розцінює показання свідків (друга та матері заявника) та письмові пояснення дружини заявника, які надані у даній справі, оскільки ці особи пов`язані із заявником. Крім того, суд критично відноситься до обгрунтування мети, з якою заявник просить встановити зазначений факт. Частина перша ст. 319 ЦПК України зобов`язує суд у рішенні про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого зазначити мету встановлення факту. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення. Як вбачається із заяви метою заявленого ним встановлення факту утримання дітей, йому потрібно для вирішення питання щодо усиновлення [PERSON], отримання соціальних пільг. Відповідно до наданих у судовому засіданні пояснень представником заявника встановлення цього факту також потрібно для підтвердження взаємовідносин із ТЦК та СП, перетину державного кордону, як особи, на утриманні якого перебувають троє неповнолітніх дітей. Законодавством не передбачено встановлення юридичного факту перебування дитини на утриманні з метою набуття майбутніх та потенційно можливих соціальних прав, для усиновлення дитини. Отже, слід дійти висновку, що заявник звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставиться під сумнів. На думку суду, встановлення факту утримання заявником трьох неповнолітніх дітей не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника як батька, про які він зазначив у заяві. За правилами ч.1 ст.23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, в тому числі чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років. Відповідно до п. 3 додатку №5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 для категорії осіб, які мають право на відстрочку відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", частини 1 пункту 3 (жінок та чоловіків, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці) документами, що підтверджують право на відстрочку, є: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину. Як вже було зазначено вище, заявником не доведено належними та допустимими доказами, що він здійснює утримання трьох неповнолітніх дітей, батьком однієї з яких заявник не є. Враховуючи викладене, заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed