Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути заборгованість за договором позики, покликаючись на невиконання відповідачем умов договору №2111043230606 від 20.04.2021 року, який відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі - ТОВ «Служба миттєвого кредитування»). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.12.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») уклали договір факторингу №1-12, за яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передав (відступив) ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №2111043230606 від 20.04.2021 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №2111043230606 від 20.04.2021 року, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, в тому числі до [PERSON] , який перед новим кредитором має заборгованість в сумі 54984,00 гривень, яка складається з: - 3000,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту; - 51984,00 грн.- заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30000,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3000,00 грн., заборгованість за відсотками 27000,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 гривень та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 гривень. Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 08.02.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено розгляд справи на 09.04.2024 року. Ухвалою суду від 09.04.2024 року продовжено строк розгляду справи, судове засідання відкладено на 09.05.2024 року. Ухвалою суду від 09.05.2024 року продовжено строк розгляду справи, судове засідання відкладено на 05.06.2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності\~до ч.ч.\~7,\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~у разі\~ненадання учасниками\~справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається: 1)\~юридичним особам\~та фізичним\~особам -\~підприємцям -\~за адресою\~місцезнаходження (місця\~проживання),\~що зазначена\~в Єдиному\~державному реєстрі\~юридичних осіб,\~фізичних осіб\~-\~підприємців та\~громадських формувань; 2)\~фізичним особам,\~які не\~мають статусу\~підприємців,\~-\~за адресою\~їх місця\~проживання чи\~місця перебування,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку. Днем\~вручення судової\~повістки є: 1)\~день вручення\~судової повістки\~під розписку; 2)\~день отримання\~судом повідомлення\~про доставлення\~судової повістки\~на офіційну\~електронну адресу\~особи; 3)\~день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відмову\~отримати судову\~повістку чи\~відмітки про\~відсутність особи\~за адресою\~місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Матеріалами справи підтверджено наявність в справі даних про повернення до суду судового повідомлення на ім`я відповідача з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», що за нормами Правил надання послуг поштового зв`язку здійснюється за відсутності осіб. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, зокрема: шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Миколаївського районного суду Одеської області. Відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Інших заяв і клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. У відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд вбачає, що сторони сповіщені про дату та час судового засідання належним чином, матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення, а тому суд приходить до висновку про можливість розглядати справу. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного вище, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований не в повній мірі та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 2111043230606. За умовами даного Договору, [PERSON] , на умовах строковості, зворотності, платності отримав від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» грошові кошти в сумі 3000,00 грн., строком на 16 днів, із відсотковою ставкою 2,0 % за один день користування кредитом (в межах заявленого строку користування кредитом), починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту відсоткова ставка збільшується на 1,64 % порівняно з відсотковою ставкою, зазначеною в межах заявленого строку користування кредитом. Починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту відсоткова ставка збільшується на 1,38 % порівняно з попередньою. Починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту відсоткова ставка збільшується на 2,65 % порівняно з попередньою. (а.с.6-8) Граничний строк кредитування (строк дії договору) 1 рік. Згідно пп. 1.5., 1.6. Договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», і має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно п. 4.4. договору підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпис зазначеної у п. 4. 3. цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3 000,00 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і TОB ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей 20.04.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику. сумі 3 000,00 грн.(а.с.9) Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється зі згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2111043230606 від 20.04.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: [PERSON] .(а.с.14-19) У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №2111043230606 від 20.04.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: [PERSON] .(а.с.20-25) Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту новому кредитору - ТОВ «Коллект Центр» за договором №2111043230606 від 20.04.2021 р., знайшов своє підтвердження частково. Відповідно до частини першої, другої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(в редакції, чинній на момент укладення договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно частини п`ятої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(в редакції, чинній на момент укладення договору) до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. У пункті 36.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) зазначено: «З 13 січня 2006 року також почали діяти нові редакції:\~статті 18.Закону України № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», яка визначила підстави для визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Такі умови є несправедливими тоді, якщо всупереч принципу добросовісності наслідком договору є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга\~статті 18 Закону № 1023-ХІІ\~у редакції Закону № 3161-ІУ). Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним (частина п`ята вказаної статті);\~статті 19 Закону України № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів»\~про заборону нечесної підприємницької практики - будь-якої підприємницької діяльності або бездіяльності, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції (пункт 14\~статті 1 Закону № 1023-ХІІ\~у редакції Закону № 3161-ІУ). Поняттям такої практики охоплюється, зокрема, будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману (пункт 2 частини другої статті 19). За змістом абзацу першого частини другої цієї статті підприємницька практика вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б. Така практика вводить в оману, зокрема, стосовно ціни або способу розрахунку ціни, потреби у послугах (пункти 3 і 4 частини другої\~статті 19 Закону № 1023-ХІІ\~у редакції Закону № 3161-ІУ, чинній до 10 грудня 2019 року включно). Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору (абзац восьмий частини другої вказаної статті у редакції Закону № 3161-ІУ, чинній до 10 грудня 2019 року включно). Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними (частина шоста\~статті 19 Закону № 1023-ХІІ\~у редакції Закону № 3161-ІУ). Вказаний Договір про надання фінансових послуг не в повній мірі відповідає вимогам\~Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) та\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~(далі -\~ЗУ «Про захист прав споживачів»), оскільки умови договору спричиняють дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін на користь банку. Зокрема, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 30 000,00 грн. Така позовна вимога є необґрунтованою та несправедливою для відповідача у розумінні п. 5 ч. З\~ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~з огляду на те, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2111043230606 від 20.04.2021 року за [PERSON] станом на день відступлення вимоги рахується заборгованість у розмірі 22 770,00 гривень.(а.с.10-11). Така сума заборгованості підтверджується також Додатком №3 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року, укладеним між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал», згідно Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу [PERSON] на день укладення вищезазначеного договору мав заборгованість перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в розмірі 22 770,00 гривень.(а.с.17, 19) В той же час відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року рахується заборгованість 54 984,00 гривень без детального підтвердження такої суми заборгованості (в матеріалах справи відсутні відомості про розрахунок вказаної суми).(а.с.12) Згідно Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступив право вимоги по заборгованості [PERSON] ТОВ «Коллект центр» в розмірі 54 984,00 гривень, при цьому належного підтвердження нарахування такої суми заборгованості матеріали справи не містять.(а.с.25) Одночасно, в договорі відсутні чіткі і зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору. Адже, у графіку платежів, на який зроблене посилання у договорі, чітко встановлений період користування коштами 16 днів і визначений граничний строк дії кредитного договору 1 рік. Як зазначено у висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Разом з тим, у пункті 1.3. викладені умови, за яких у разі несплати усіх нарахованих процентів на перші 16 днів, строк повернення кредиту перераховується і становить ще 16 днів. У пункті 1.4 договору визначено, що проценти нараховуються за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, і далі визначені умови і розміри ставок кредиту у залежності від прострочення повернення кредиту і перерахування строків повернення кредиту. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пунктом 1.4.2 встановлено, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Аналізуючи наведені умови договору щодо строку, на який видається кредит, порядку нарахування процентів, суд приходить до висновку, що у договорі відсутні чіткі і зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору. Адже, в анкеті визначений орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, тоді як зміст пункту 1.4. вказує на те, що нарахування процентів є саме відповідальністю позикодавця за неповернення кредиту (неправомірне користування коштами), хоча одночасно передбачено продовження строку кредитування до невизначеної дати. Враховуючи, що відповідач кредит наданий йому у розмірі 3000,00 грн. не повернув, з останнього підлягають стягненню відсотки у розмірі 19 770,00 грн., які узгоджені та нараховані йому на день відступлення права вимоги первісного кредитора. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 20.04.2021 року у розмірі 22 770,00 грн., з яких 3000,00 грн. сума боргу за тілом кредиту та 19 770,00 грн. проценти за користування кредитом до дня відступлення права вимоги за даним договором кредитування. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Представництво та захист позивача здійснювало адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», на підставі договору про надання правової допомоги від 02.01.2023. Згідно витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року адвокатським об`єднанням надано правову допомогу на загальну суму 9000,00грн. У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Дана справа не складна з однією позовною вимогою, ціна позову незначна для юридичної особи. Всі докази наявні в позивача, тобто збір доказів адвокатом не здійснювався. Фактично адвокатом підготовлена тільки позовна заява. Тобто вартість послуг в розмірі 9000,00 гривень є явно завищеною, оскільки обсяг юридичної та технічної роботи, виконаної адвокатом не є значним та не потребував суттєвих затрат часу. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме, судовий збір в розмірі 2 298,25 грн. (3028*75,9% /100) та витрати на правову допомогу у розмірі 6 831,00 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог (75,9 %).

Outcome: partial