Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Рух справи 21.12.2023 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 18.12.2023, за підписом представника позивача [PERSON] (діє на підставі договору), в якій ставиться питання про стягнення з відповідача: - 7 900,30 грн - заборгованості зі сплати внесків на охорону транспортного засобу на стоянці біля будинку в нічний час з 01.08.2021 по 01.11.2023; - 1 161,66 грн - інфляційних втрат; - 298,83 грн - 3% річних; - 2 684,00 грн судового збору; - 2 880,00 грн - витрат на правничу допомогу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 09.01.2024. Судом в порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)судом направлались запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 12.01.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.01.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Доводи позову В обґрунтування позовних вимог вказується, що ОСББ «Шепелівський маєток» забезпечує утримання й експлуатацію багатоквартирного буд. [ADDRESS] , та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також відповідною довідкою ОСББ «Шепелівський маєток» про обслуговуючі організації від 31.10.2023. Зазначається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та відповідальним за її особовим рахунком. Зауважується, що відповідач є власником транспортного засобу Lexus ES 350 (н.з. [NUMBER] ), який він залишає в нічний час біля багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ОСББ «Шепелівський маєток» № 28.11/23 від 28.11.2023 та перепусткою № 60 користувача паркінгу. Як стверджується в позові, ОСББ «Шепелівський маєток», як неприбуткова організація, частково шляхом самозабезпечення та частково шляхом залучення відповідних виконавців робіт та надавачів послуг, утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] , і його прибудинкової території за рахунок коштів його співвласників, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт по ремонту і експлуатації будинку, утриманню прибудинкової території. У позові звертається увага на те, що відповідач, як й інші співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] , зобов`язаний щомісяця сплачувати свою частку затверджених Загальними зборами співвласників ОСББ «Шепелівський маєток» внесків на утримання та експлуатацію будинку і прибудинкової території. Так, вказується, що Рішенням Загальних зборів співвласників ОСББ «Шепелівський маєток», оформленим Протоколом № 13/2019 від 22.05.2019, затверджено внесок за охорону майна ОСББ, прибудинкової території, транспортних засобів, що перебувають на стоянці біля будинку в нічний час у розмірі 15,10 грн за добу. Зі слів позивача, відповідач не сплачує позивачу свою частку обов`язкових внесків за охорону транспортного засобу Lexus ES 350 на стоянці біля будинку в нічний час, внаслідок чого за період з 01.08.2021 по 01.11.2023 у відповідача утворилася заборгованість перед ОСББ «Шепелівський маєток» у розмірі 7 900,30 грн. Крім того, позивач вважає, що з урахуванням ст. 625 Цивільного кодексу України з відповідача підлягає стягнення інфляційне нарахування в розмірі 1 161,66 грн та 3% річних в сумі 298,83 грн, а загалом заборгованість відповідача становить 9 360,79 грн. За таких обставин, як стверджує позивач, невиконання відповідачем обов`язків по сплаті за охорону транспортного засобу на стоянці біля будинку в нічний час спричиняє ускладнення проведення своєчасних розрахунків з виконавцями відповідних послуг, ставить під загрозу збереження та нормальне функціонування житлового фонду усього будинку, а тому змушує позивача звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення заборгованості. Щодо правової позиції відповідача 21.05.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить залишити позовні вимоги без задоволення (а.с. 74-80). На думку відповідача, позивач за спірний період позивач нараховував за послуги охорони значно більші суми, ніж в розрахунку заборгованості, наданому до позовної заяви. Відповідач вважає, що позивач не мав права нараховувати плату за охоронювану стоянку, оскільки на сьогоднішній день не визначено меж прибудинкової території та наявності стоянки біля будинку. У відзиві звертається увага на те, що позивач не надав до позовної заяви доказів, що йому надано ліцензію на провадження охоронної діяльності. При цьому, відповідач наголошує, що не залишає належний йому на праві власності транспортний засіб в нічний час біля будинку, оскільки користується підземним паркінгом (парко-місце № 60) останні п`ять років, що підтверджується копіями квитанцій про сплату за послуги утримання парко-місця за спірний період. Разом з тим, відповідач зауважує, що довідка ОСББ «Шепелівський Маєток» № 28.1 1/23 від 28.11.2023 не може бути доказом надання послуг охорони транспортного засобу LEXUS ES 350, д.н.з [NUMBER] на стоянці біля будинку в нічний час період з 01.08.2021 по 01.11.2023, так як відсутні будь-які докази (фото, відео). Відповідач зазначає, що йому на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . У відзиві вказується, що відповідач є власником транспортного засобу LEXUS ES 350, державний номер [NUMBER] з 04.03.2021, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також, звертається увага на те, що 22.05.2019 загальні збори співвласників ОСББ «Шепелівський маєток» прийняли рішення згідно з яким, встановлено розмір внесків за охорону майна ОСББ, прибудинкової території, транспортних засобів що перебувають на стоянці біля будинку в нічний час у розмірі 15,10 грн за добу. Однак, відповідач зауважує, що позивач не надав затверджені загальними зборами щорічні кошториси ОСББ за спірний період, яким передбачено видатки на сплату послуг охорони, згідно з договором, укладеним з ТОВ «Бастіон-А». Наголошується, що прибудинкова територія не була передана у власність співвласникам багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Таким чином, відповідач стверджує, що позивач не надав у порядку, встановленому діючим законодавством доказів, що транспортний засіб LEXUS ES 350, державний номер [NUMBER] перебував на стоянці відведеній, біля будинку в нічний час з 01.08.2021 по 01.11.2023. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що в будинку [ADDRESS] , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепелівський маєток» (а.с. 14-15). В матеріалах справи міститься копія статуту ОСББ «Шепелівський Маєток» (а.с. 16-25), відповідно до розділу ІІ якого, об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його поділу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання (а.с. 17). Відповідно до п. 3 розділу ІІ статуту ОСББ «Шепелівський Маєток», зокрема вбачається, що завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (а.с. 17). Положеннями розділу 5 статуту ОСББ «Шепелівський Маєток», зокрема, передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с. 23). Як вбачається з довідки про наявність договорів із безпосередніми виконавцями робіт з утримання будинку і ПБТ та надавачами житлово-комунальних послуг від 31.10.2023 (а.с. 30), ОСББ «Шепелівський Маєток» станом на 01.03.2023 укладено договори: з ТОВ «Київські енергетичні послуги» № 72922017ПУ від 01.12.2018 (послуги з постачання електроенергії); з ПрАТ «Київводоканал» № 01633/9-09 від 28.05.2021 (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення); з КП «Київкомунсервіс» № 16967-Сл від 07.02.2019 (послуги з вивезення твердих побутових відходів); з ТОВ «Бастіон-А» № 24 від 27.06.2020 (послуги з охорони); з КК «Центр комунального сервісу»№ 164/НП від 04.01.2021 (послуги з прийому комунальних платежів); з ФОП [PERSON] № 1/18 від 01.01.2018 (технічне обслуговування системи відео спостереження будинку); з ТОВ «Ел енд джи Мітерінг» № 20/128 від 01.01.2020 (технічне обслуговування АС приладів обліку опалення); з ФОП [PERSON] № 02/06 від 22.06.2022 (послуги з обстеження, зняття, встановлення, держповірки та наладки приладів обліку споживання тепла в будинку); з ФОП [PERSON] (технічне обслуговування засобів автоматики приладів КВК та А в ІТП будинку). На а.с. 31 міститься копія довідки за підписом голови правління ОСББ «Шепелівський маєток» [PERSON] про паркування в нічних час транспортного засобу LEXUS ES 350, (н.з. [NUMBER] ), зі змісту якої вбачається, що вказаний транспортний засіб, що належить власнику квартири [ADDRESS] багатоквартирного будинку - [PERSON] , охоронявся Об`єднанням на стоянці біля будинку в нічних час, а саме: у серпні 2021 - 31 день; у вересні 2021 - 28 днів; у жовтні 2021 - 30 днів; у листопаді 2021 - 30 днів; у грудні 2021 - 17 днів; у січні 2022 - 31 день; у лютому 2022 - 29 днів; у червні 2022 - 31 день; у липні 2022 - 30 днів; у серпні 2022 - 28 днів; у жовтні 2022 - 25 днів; у листопаді 2022 - 31 день; у грудні 2022 - 28 днів; у січні 2023 - 31 день; у лютому 2023 - 31 день; у березні 2023 - 28 днів; у квітні 2023 - 25 днів; у травні 2023 - 16 днів; у серпні 2023 - 7 днів; у вересні 2023 - 11 днів; у жовтні 2023 - 4 дні. Протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Шепелівський Маєток» № 13/2019 від 22.05.2019 (а.с. 35-39), затверджено, що оплата за охорону майна ОСББ, прибудинкової території, транспортних засобів здійснюється виключно власниками транспортних засобів, що перебувають на стоянці біля будинку в нічних час у розмірі 15,10 грн за добу. Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості зі сплати внесків за охорону транспортних засобів, що перебувають в нічних час на стоянці багатоквартирного будинку [ADDRESS] (по квартирі [ADDRESS] - [PERSON] ) за підписом представника ОСБ «Шепелівьский маєток» О. Студенцова, зі змісту якого вбачається, що заборгованість відповідача становить 9 360,79 грн, з яких 7 900,30 грн - заборгованість зі сплати внесків за охорону транспортного засобу на стоянці біля будинку в нічний час; 1 161,66 грн - інфляційна складова боргу; 298,83 грн - 3% річних (а.с. 33-34). З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб LEXUS ES 350, державний номер [NUMBER] з 04.03.2021 по теперішній час належить на праві власності [PERSON] , [INFO] (а.с. 68, 72). Відповідачем до матеріалів справи долучено: копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 81); роздруківки скріншотів про оплату послуг з призначенням «утримання паркомісця» за період з липня 2021 року по лютий 2024 року (а.с. 82-91); копії квитанцій від 20.02.2024 (а.с. 92); від 02.04.2022 (а.с. 93); від 08.10.2021 (а.с. 94); від 05.12.2022 (а.с. 95); від 15.09.2021 (а.с. 96); від 25.05.2022 (а.с. 97); від 19.01.2022 (а.с. 98); від 10.08.2022 (а.с. 99); копії свідоцтва про право власності на машиномісце № 60 від 19.12.2008 (а.с. 100); копії довідки № 3518-7000864194 від 20.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] (а.с. 101); копії рахунків-повідомлення від 01.04.2023; від 01.05.2023; від 01.09.2023 (а.с. 102); від 01.11.2021; від 01.05.2022; від 01.12.2022 (а.с. 103). Крім того, позивачем до позовної заяви долучено копії: протоколу засідання правління ОСББ «Шепелівський Маєток» (а.с. 26-28); наказу ОСББ «Шепелівський Маєток» № 1-К від 01.07.2019 (а.с. 29); перепустки № 60 [PERSON] до паркінгу ОСББ «Шепелівський Маєток» від 20.05.2023 (а.с. 32). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, положення ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до статті 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного і загального майна. За змістом частини четвертої статті 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Відповідно до положень частини першої статті 17, статті 20, частин шостої, сьомої, восьмої статті 22, частини четвертої статті 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Водночас, суд звертає увагу на те, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. постанову Великої палати Верховного Суду від 11.10.2023 № 756/8056/19, провадження № 14-94цс21). За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 (провадження № 61-406св21) загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують). Як вказано у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.11.2023 № 204/5103/21 (61-7279св23), від 12.10.2023 у справі № 308/3956/15-ц (провадження № 61-8074св22), від 22.06.2022 у справі № 296/7213/15 (провадження № 61-10125св21): суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Положеннями ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Зі змісту долучених до позовної заяви документів, неможливо перевірити правильність нарахування заборгованості відповідачу зі сплати внесків на охорону транспортного засобу відповідача на стоянці біля будинку в нічний час з 01.08.2021 по 01.11.2023, оскільки на підтвердження такої обставини позивачем надано лише: - складену в односторонньому порядку довідку про паркування (а.с. 31); при цьому доказів того, що голова правління ОСББ уповноважений на складання такої довідки не надано; - односторонньо складний позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 33-34); при цьому, суд наголошує, що обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, є складовою змісту позову (фактично його обгрунтуванням), а не доказом у справі (див. п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України); - копію перепустки № 60 [PERSON] до паркінгу ОСББ «Шепелівський Маєток» від 20.05.2023, яка сама по собі не свідчить про факт користування паркінгом та перебування транспортного засобу відповідача на стоянці біля будинку в нічний час в період з 01.08.2021 по 01.11.2023. Отже у справі, що є предметом розгляду позивачем належних та допустимих доказів, на яких ґрунтується наданий ним розрахунок заборгованості відповідача суду не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості здійснити перевірку правильності здійснених нарахувань. Пунктом 4 частини 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Таким чином, оскільки позивачем у справі належними та допустимим доказами не доведено факт перебування транспортного засобу відповідача на стоянці біля будинку в нічний час з 01.08.2021 по 01.11.2023, то не вбачається правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати внесків на охорону транспортного засобу. Враховуючи, що вимоги про стягнення інфляційних втрат на 3% річних є похідними від позовної вимоги про стягнення заборгованості, то такі вимоги також задоволенню не підлягають. У рішеннях Європейського суду з справ людини неодноразово робились висновки про те, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п. 29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, п.п. 42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, п.п. 18, 19). З огляду на висновок суду про відмову у позові, судові витрати позивача у справі покладаються на нього ж. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed