Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, якою просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Дрогово Хустського району Закарпатської області, Україна, яка померла в певний час - [INFO] в с. Вільшана, Куп`янський район, Харківська область, Україна. На обґрунтування доводів заяви заявник посилається на те, що [INFO] , за адресою: [ADDRESS] померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Дрогово Хустського району Закарпатської області, Україна. Факт смерті підтверджується актом про смерть від 09.07.2023 року. [PERSON] поховали 10.07.2023 на подвір`ї приватного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується світлиною та актом поховання від 10.07.2023 року. Заявник [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та спадкоємцем за законом. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 травня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник, [PERSON] , не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У судове засідання представник Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Матеріали справи свідчать, що [INFO] , за адресою: [ADDRESS] померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Дрогово Хустського району Закарпатської області, Україна. Факт смерті підтверджується актом про смерть від 09.07.2023 року. [PERSON] поховали 10.07.2023 на подвір`ї приватного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується світлиною та актом поховання від 10.07.2023 року. Заявник [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та спадкоємцем за законом. Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] , як між донькою та матір`ю підтверджується: Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , згідно якого 6 квітня 1980 року, Вільшанською селищною радою Дворічанського району Харківської області за актовим записом №7, зареєстровано народження [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] . Прізвище заявниці було змінене з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що, реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області, було зареєстровано актовий запис 15 листопада 2014 року за номером 00122464848. Станом на\~дату подання\~заяви,\~село Вільшана\~Куп`янського району\~Харківської області\~включено до\~Переліку територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією,\~затвердженого наказом\~Міністерства з\~питань реінтеграції\~тимчасово окупованих\~територій України\~від 22\~грудня 2022\~року №309,\~зареєстрованим у\~Міністерстві юстиції\~України 23\~грудня 2022\~р.\~за №\~1668/39004\~(у\~діючій редакції),\~у зв`язку\~з чим\~на вказаній\~території органи\~державної влади\~та органи\~місцевого самоврядування\~не здійснюють\~свою діяльність,\~що,\~у свою\~чергу,\~позбавляє можливості\~заявницю отримати\~свідоцтво про\~смерть матері\~та реалізувати\~пов`язані\~з цим\~права. Мати заявниці померла в період, де діяльність державних органів влади України, в тому числі і лікарняних закладів, припинена та фактично не здійснюється у зв?язку з тимчасовою окупацією даної території. Відповідно до ст. 1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~(надалі - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим\~Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою\~статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. За змістом положень\~ст. 4 Закону № 1207-VII, на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Положеннями ч. 1\~ст. 5 Закону № 1207-VII\~встановлено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. ч. 1-3\~ст. 9 Закону № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. У зв`язку з тим, що село Вільшана, місце смерті [PERSON] , є територією України, яка була окупована російською федерацією, факт її смерті не було зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану, в установленому законом порядку. Зі змісту Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що документом, який підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. За наведених обставин, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Згідно ч. 1\~ст. 17 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З огляду на наведене, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду, що \~ [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Дрогово Хустського району Закарпатської області, Україна, померла [INFO] в с. Вільшана, Куп`янський район, Харківська область, Україна. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть матері. Зі змісту\~Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~вбачається, що документом, що підтверджує факт смерті фізичної особи, може бути рішення суду про встановлення такого факту. Відповідно до ч. 4 ст.\~317, п. 8 ч. 1 ст.\~430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved