Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

01 травня 2024 року представник позивача Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1961775 від 27.05.2021 в сумі 8057,50 грн, мотивуючи вимоги тим, що 27 травня 2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» уклали кредитний договір № 1961775 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір було укладено шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер її мобільного телефону. За умовами договору [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 2500,00 грн, строком на 27 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день, проте порушила умови договору та не повернула кошти. 24 грудня 2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА» відступило право вимоги за кредитним договором № 1961775 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Отримавши право вимоги до [PERSON] позивач направив їй вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, у якій повідомив про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про суму та порядок погашення заборгованості. Незважаючи на це, відповідач не погасила заборгованість. Ухвалою судді від 01 грудня 2023 року провадження у даній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 27 травня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 1961775 в електронній формі (а.с.13-19). Відповідно до пункту 1.1 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ITС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до особистого кабінету. Згідно з пунктом 1.2 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 2500,00 грн. Відповідно до пункту 1.3 договору строк кредиту - 27 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Графік платежів), що є Додатком №1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки номер [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до пункту 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, включаючи періоди пролонгації та автопролонгації, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до пункту 4.1.1 договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміни дати повернення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору. Разом з тим, пункт 4.2 договору передбачає можливість та порядок автопролонгації строку кредиту. Так, відповідно до пункту 4.2.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, а клієнт не продовжив строк кредиту самостійно, то за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Згідно з пунктом 4.2.2 клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, тобто продовження дії договору та строку користування кредитом із закінченням строку кредиту або продовження строку кредиту ще на 15 календарних днів. Відповідно до пункту 4.2.5 договору загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів, включаючи період, визначений в пункті 1.3 договору, тобто початковий період кредитування тривалістю 15 днів. Згідно з пунктом 4.2.7 у кожному випадку пролонгації/автопролонгації сума несплачених клієнтом процентів за користування кредитом, нарахованих в період строку кредиту та в період продовженого строку, є простроченою та підлягає сплаті/зарахуванню у першу чергу, а товариство має право на стягнення таких прострочених процентів, у тому числі у примусовому порядку. Договір та Графік платежів підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора Н689, відправленого їй 27.05.2021 року, о 12 годині 08 хвилини, на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с.9). Довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», підтверджуються, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір 1961775 від 27.05.2021 року, ідентифікована товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалося в ІТС http://credit7.ua/. Із довідки ТОВ «УПР», наданої ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», вбачається, що 27.05.2021 року, о 12 годині 10 хвилин, відбувся успішний переказ коштів у сумі 2500,00 грн на банківську картку № [NUMBER] згідно з договором на переказ коштів №ФК-19/03-21 від 12 березня 2019 року, укладеним між ТОВ «УПР» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с.12). Відповідно до договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор), Клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі Боржників (а.с.28-31). Згідно з п. 6.2.3 договору факторингу права вимоги переходять до нового кредитора (Фактора ТОВ ««ФК «КЕШ ТУ ГОУ») після підписання цього договору та виконання фактором вимог п. 7.2 договору, тобто після оплати ціни продажу. Витягом з Реєстру Божників до договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року підтверджується передання права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1961775 від 27.05.2021 року, загальна сума заборгованості 8057,50 грн, з яких: 2500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5557,50 грн заборгованість за відсотками (а.с.8). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та«;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином судом установлено, що посилання на обставини укладення 27.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА» та [PERSON] договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого їй товариством. Згідно із випискою з особового рахунка, наданою позивачем, непогашена заборгованість відповідача [PERSON] за договором № 1961775 від 27.05.2021 року станом на 22 червня 2023 року, яка залишилася незмінною з дня відступлення прав вимоги, становить 8057,50 грн, з яких: 2500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5557,50 грн заборгованість за відсотками (а.с. 11). Всі перелічені суми нараховані первісним кредитором - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». 10 січня 2022 року позивач направив відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, у якій повідомив про відступлення права вимоги, зазначив інформацію про суму та порядок погашення заборгованості (а.с.21), проте сума заборгованості залишається несплаченою. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, власних розрахунків заборгованості за кредитом, а також доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, що має наслідком наявність заборгованості за тілом кредиту та відсотками, то позовні вимоги у сумі 8057,50 грн підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн, який відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved