Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 січня 2023 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501101992. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і її заборгованість склала 236540,52 грн. Просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 236540,52 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 21 березня 2024 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. 9 квітня 2024 року [PERSON] надала відзив на позов, яким позов визнала частково, в сумі 26 430,01 грн., посилаючись на те, що позивачем здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору, а також включено суми комісії, які позивачка не повинна сплачувати за нікчемними умовами договору. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 січня 2023 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» (на даний час «Сенс Банк») та [PERSON] було укладено угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501101992, за умовами якої відповідачці було надано кредит в розмірі 99880,94 грн. строком на 24 місяці, а також встановлено кредитний ліміт до 200000 грн. на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки (а.с.4-9,12-17). Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 17 липня 2023 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 236540,52 грн., а саме: 141650,53 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 69717,58 грн. - тіло кредиту, 4831,37 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом, 20 341,04 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 236540,52 грн. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідачки на неправомірне нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами поза межами дії кредитного договору, оскільки, як вбачається з умов договору від 16 січня 2019 року, відповідачці було також відкрито відновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом до 200 000 грн. та видано кредитну карту строком дії три роки. Вимоги ж щодо стягнення заборгованості по комісії позивачем взагалі не заявлялись, так як згідно наданого розрахунку відповідачка такої заборгованості не має. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3548,11 грн.

Outcome: approved