Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

В\~березні 2024\~року представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії у розмірі 4144 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію як особа, трудовий договір з якою розірвано у зв`язку зі змінами в організації виробництва за 1,5 року до досягнення пенсійного віку. Однак, 06.12.2023 під час електронного моніторингу факту працевлаштування в ІКІС ПФУ: «Підсистема призначення та виплати пенсій» було виявлено факт працевлаштування і як наслідок припинення виплати пенсії [PERSON] з 12.10.2023 року. У зв`язку з цим, виплату пенсії [PERSON] припинено та виявлено переплату пенсії за період з 12.10.2023 року по 30.11.2023 року в сумі 4860,32 грн. 11.12.2023 року до АТ КБ «ПриватБанк» направлено лист № 1000-0501-8/191289 про повернення пенсійних коштів з 12.10.2023 року по 30.11.2023 року в сумі 4860,32. В подальшому, АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що виконало повернення в межах наявного залишку в сумі 715,92 грн. [PERSON] було запропоновано в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів, однак останній відмовився добровільно сплатити всю суму заборгованості, а тому позивач змушений вирішити дане питання в судовому порядку. Ухвалою судді від 13.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте в поданій суду заяві позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 23.05.2023 року перебував на обліку та отримував пенсію як особа, трудовий договір з якою розірвано у зв`язку зі змінами в організації виробництва за 1,5 року до досягнення пенсійного віку. Як вбачається з позовної заяви, 08.12.2023 року службовою запискою № 24342/05-16 відділом опрацювання документації № 1 повідомлено про переплату пенсії за період з 12.10.2023 року по 30.11.2023 року в сумі 4860,32 грн., яка виникла у зв`язку з працевлаштуванням [PERSON] 11.12.2023 року до АТ КБ «ПриватБанк» направлено лист № 1000-0501-8/191289 про повернення пенсійних коштів з 12.10.2023 року по 30.11.2023 року в сумі 4860,32. Листом від 18.12.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що виконало повернення в межах наявного залишку в сумі 715,92 грн. Разом з цим, листом № 1000-0305-8/569 від 02.01.2024 року [PERSON] направлено запрошення з`явитися до відділу обслуговування громадян для вирішення питання в позасудовому порядку. Однак, на прийомі у керівника відділу обслуговування громадян № 13 [PERSON] в усному порядку відмовився добровільно сплатити всю суму заборгованості. Так, сума безпідставно отриманих коштів за період з 12.10.2023 року по 30.11.2023 року становить 4144,40 грн. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV). Згідно зі ст. 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсії, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Так, [PERSON] року перебував на обліку та отримував пенсію як особа, трудовий договір з якою розірвано у зв`язку зі змінами в організації виробництва за 1,5 року до досягнення пенсійного віку. З доданої до позовної заяви пам`ятки пенсіонера, вбачається, що пенсіонери протягом 10 днів зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати з наданням документів, що підтверджують: вступ на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію або зняття з обліку як фізичної особи-підприємця і [PERSON] ознайомлений з пам`яткою пенсіонера, про що свідчить його підпис. У разі влаштування на роботу за посадою, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсії припиняється на весь період роботи на цій посаді, у тому числі у випадках, коли робота на цих посадах має місце після досягнення пенсійного віку. Згідно п.7 ст.115 Закону №1058-IV достроково призначена пенсія за віком згідно з п.6 і 7 ч.1 ст.115 цього Закону у період до досягнення пенсійного віку, встановленого ст. 26 цього Закону, працюючим пенсіонерам (у тому числі тим, які провадять діяльність пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) не виплачується. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону №1058-IV суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Однак, всупереч вказаній нормі Закону [PERSON] приховав факт працевлаштування та відмовився добровільно повернути надміру виплачені кошти. Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Виходячи із вищевикладеного та аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести наявність рахункової помилки або недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). З врахуванням викладеного, а також того, що судом достовірно встановлено, що отримані відповідачем надмірно виплачені кошти не повернуті по даний час, суд приходить до висновку про наявність порушення останнім права позивача, а обраний позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права як стягнення з відповідача на їх користь суми надмірно отриманої пенсії є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved