Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] - є військовослужбовцем, постійно перебуває на бойових позиціях, тому виховувати дітей не має можливості. [PERSON] перебуває в КНП «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», батько написав нотаріально посвідчену згоду на усиновлення іншими громадянами, так як не визнає факту батьківства, а [PERSON] була передана батьку на виховання (на даний час він нотаріально доручив виховання своїй матері [PERSON] , яка проживає в Сумському районі, село Будилка, на час проходження військової служби). В поле зору Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради (далі - Управління) потрапила родина [PERSON] з січня 2022 року. Від КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня» 17.01.2022 року надійшло повідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення. В повідомленні йшлося про малолітню [PERSON] , яка 15.01.2022 року о 21.00 була доставлена до вищевказаного закладу швидкою допомогою з діагнозом, «ГЕК». При огляді дитина мала занедбаний вигляд: брудна, голодна, з вираженим пелюшковим дерматитом, мати годує дитину не відповідно віку, дає заборонені продукти для її віку. На підставі повідомлення працівниками Управління було здійснено обстеженню умов проживання родини [PERSON] , родина проживала за адресою [ADDRESS] , житло орендоване, на час обстеження батька не було вдома, він проходив навчаннях військовослужбовців у Львівській області, з матір`ю дитину було проведено роз`яснювальну роботу, щодо належного догляду за дитиною. В подальшому, 12.02.2022 року, на лінію 102 надійшло повідомлення про «Неналежне виконання батьківських обов`язків» за адресою: [ADDRESS] . У квартирі виявили громадянку [PERSON] , [INFO] та громадянина [PERSON] , [INFO] які, спали та на прохання прокинутися не реагували, так як перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння, в цей час в сусідній кімнаті, лунав крик дитини. Прокинувшись [PERSON] різко кинулася на дитину, [PERSON] , та почала її бити, вела себе агресивно. Оскільки дитині загрожувала небезпека, а мати перебувала у стані алкогольного сп`яніння, була агресивна, було, прийнято рішення про негайне тимчасове вилучення дитини та поміщено її до КНП «Сумська міська дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди». Після даного випадку з матір`ю була проведена бесіда та викликана на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де було детально роз`яснено щодо негативного впливу її поведінки на здоров`я дитини, проведено профілактичну бесіду, з чим [PERSON] ( [PERSON] ) погодилася та було прийнято рішення про повернення дитини матері. Працівниками Сумського міського центру соціальних служб та Управління 13.09.2022 року було здійснено обстеження умов проживання [PERSON] на підставі телефонного повідомлення про неналежне виконання батьківських обов`язків, [PERSON] не заперечувала, що були випадки збирання компаній, розпиття спиртного у них вдома сторонніми особами, але це було давно. Від КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня» 29.05.2023 року до Управління надійшло повідомлення про дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які постраждали від жорстокого поводження або стосовної якої існує загроза його вчинення. У змісті повідомлення йшлося що 23.05.2023 року діти були вилучені з родини за ініціативи матері. З пояснень самої [PERSON] стало зрозуміло, що в той час коли її чоловік [PERSON] перебував на службі в лавах ЗСУ вона мала відносини з іншим чоловіком, від якого народила меншу доньку [PERSON] , після того як про це дізнався [PERSON] в родині виникла сварка, тому [PERSON] вирішила віддати обох дітей працівникам поліції. В подальшому, коли [PERSON] дізнався про ситуацію, яка склалася з його дітьми, звернувся з проханням до своїй матері [PERSON] , щоб вона займалася вихованням доньки [PERSON] , на час його відсутності. Після чого, в присутності матері дитини та за її згоди, [PERSON] була передана бабусі на виховання та спільне проживання. [PERSON] (яка не є біологічною донькою та онукою [PERSON] ) залишилася в лікарняному закладі без нагляду матері. [PERSON] мала намір відмовитися від новонародженої дитини задля збереження шлюбних відносин з [PERSON] . У зв`язку з тим що, відповідачка не повернулася в заклад до дитини, 26.06.2023 р. було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про. дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, після дитина була переведена до КНП «Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини», де перебуває по сьогоднішній день. На підставі акту покинутої дитини [PERSON] було взято на облік дітей, які залишені без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, в Управлінн і від 27.06.2023 року №36. Після того [PERSON] пропала з поля зору, деякий час не виходила на зв`язок. Періодично приходила до Управлінні (12.06.2023 р., 10.07.2023 р., 29.09.2023 р., 30.10.2023 р.) з різними сторонніми особами та висловлювала бажання повернути дітей в родину, але після того як їй було роз`яснено порядок повернення дитини в родину, вона знову пропадала на деякий час, за вказаними адресами в заявах, вона не проживала, чим вводила в оману працівників Управління. В останній свої заяві вона повідомила, що на даний час проходить реабілітацію в реабілітаційному центрі «Сіон» з метою, повернення дітей в родину. Згідно довідки ГО «Сіон» [PERSON] [INFO] , в період з 01.10.2023 року проходить курс соціальної реабілітації і адаптації від алкогольної залежності в центрі реабілітації «Сіон» за адресою: [ADDRESS] , але 12.12.2023 року в особисті повідомлення працівнику Управління надійшло повідомлення про те, що [PERSON] залишила реабілітаційний центр і пішла в невідомому напрямку. Після цього декілька разів телефонувала працівнику Управління та повідомляла, що вона проживає в селі Смородино Тростянецької ОТГ, в будинку сторонніх осіб, має належні умови проживання та планує повернути дітей для спільного проживання. Також збирається стягнути аліменти на утримання дітей з [PERSON] , тому матиме можливість матеріально забезпечити їх. Так в кінці грудня 2023 року [PERSON] з`явилася до [PERSON] , щоб забрати доньку [PERSON] , поводила себе агресивно, викликала декілька разів поліцію, ображала жінку. До цього, з травня жодного разу не відвідувала доньку, не надавала матеріальної допомоги, телефонувала іноді. Враховуючи те, що мати не позбавлена батьківських прав, бабуся віддала [PERSON] матері. Для повернення [PERSON] мати звернулася до Управління 27.12.2023 року з заявою, але їй вкотре було роз`яснено умови для повернення дитини, з чим вона погодилася та пішла збирати документи. В подальшому 02.01.2024 року [PERSON] знову подзвонила працівнику Управління та повідомила, що в [PERSON] вона проживати не збирається, а хоче проживати в місті Суми, за місцем своєї реєстрації. Так, 08.01.2024 р. на Урядову «гарячу лінію» поступило дві заяви від громадянки [PERSON] (в якій йшлося про те щоб працівниками Управління були перевірені умови проживання дитини 3-х років, яка мешкає у родині [PERSON] за адресою [ADDRESS] , зазначає що [PERSON] зловживає спиртними напоями, не виконує материнські обов`язки, додає що зверталася до поліції, проте питання не. вирішилося) та громадянки [PERSON] (в заяві ішлося, що малолітня дитина [PERSON] проживає в неналежних умовах проживання, у квартирі відсутня гаряча вода, газопостачання, холодильник, мати дитини [PERSON] зловживає алкогольними напоями, поводить себе не адекватно, на виклик поліції кидалася на сусідів з ножем). Представники Управління 10.01.2024 року прибули за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ., у квартирі була малолітня [PERSON] та мати [PERSON] , [PERSON] , яка повідомила про те, що о другій годині ночі [PERSON] забрали працівники поліції на виклик сусідів, [PERSON] порушувала громадський порядок, стукала сусідам у квартири, ходила по коридору у весільному вбранні. У квартирі відрізано газопостачання, [PERSON] має складні відносини зі своєю матір`ю, яка не має на неї впливу, тому було прийнято рішення влаштувати дитину до лікарняного закладу для обстеження та вирішення подальшого влаштування. Згідно епікризу виписки [PERSON] дитина потрапила в лікарню за направлення служби у справах дітей та мала наявний діагноз «Короста клінічна» що свідчить про нележаний догляд матері за дитиною. Відповідно до інформації ГУНП Сумській області Сумське районне управління поліції протягом 2023-2024 року до Сумського РУП надходили звернення відносно поведінки [PERSON] , від сусідів, які характеризують останню з негативного боку, неодноразово порушує тишу, влаштовує конфлікти та веде антисоціальний спосіб життя. З початку 2024 року відносно [PERSON] було складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення. Згідно інформації КНП «Сумський обласний спеціалізований будинок» від 12.01.2024 року, [PERSON] перебуває в закладі з 26.06.2023 року, мати дитини вперше почала відвідувати у жовтні (30.10.2023, 22.11.2023, 13.12.2023 ) у супроводі представника із церкви. Останні відвідування були разом з малолітньою донькою [PERSON] ( [INFO] , 01.01.2024 р.). При відвідуванні була знервована, постійно кричала на дитину, дитина також вела неспокійно, плакала. При відвідуванні постійно говорила, що [PERSON] буде забирати. Позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] проводиться з метою вирішення питання подальшого усиновлення [PERSON] та захисту особистих немайнових та майнових прав дітей. Така поведінка [PERSON] свідчить про свідоме ухилення від своїх батьківських обов`язків. Всі вжиті заходи не дали позитивного результату, щоб змінити поведінку матері на краще. Таким чином, у поведінці матері вбачається повна байдужість до стану здоров`я дітей, їх виховання та розвитку, що проявляється у наступному: -не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей; -не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; -її дії, під час спільного проживання, утворювали загрозу життю та здоров`ю дітей. Вказані обставини та факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування [PERSON] своїх обов`язків по відношенню до дитини, тому саме застосування до неї крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав, надасть змогу в подальшому змінити умови життя дітей на краще та забезпечити найкращі інтереси малолітніх дітей. Тому представник позивача просить суд з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків; стягнути з [PERSON] аліменти на особистий рахунок дітей [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей; стягнути з відповідачки понесені судові витрати. Ухвалою суду від 20.02.2024 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання з участю сторін. За ухвалою суду від 02.04.2024 року задоволено клопотання представника позивача заступника начальника Управління «Служба у справах дітей» СМР, витребувані від КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» документи. Ухвалою суду від 21.05.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник Управління «Служби у справах дітей» СМР в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, висловив позицію щодо можливості позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала, в судовому засіданні усно пояснила, що їй важко впоратись із двома дітьми, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, хоча останні два місяці намагається не зловживати спиртними напоями та хоче іноді бачити своїх дітей. В цілому не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала за можливе позбавити її батьківських прав відносно її малолітніх доньок та стягувати з неї аліменти на утримання дітей.. Представник третьої особи КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» надав заяву про те, що підтримує позовну заяву в повному обсязі та просить позбавити [PERSON] батьківських прав (а.с.70). В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] , яка є бабусею дитини [PERSON] , зазначила наступне. ЇЇ син [PERSON] одружився з [PERSON] в 2022 році, коли у них вже була спільна дитина [PERSON] . Син є військовослужбовцем та служить в лавах ЗСУ. На цей час шлюб між ними розірваний, на початку весни син подав заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] . Малолітню [PERSON] 7 разів забирали у матері. З 05.06.2023 року по 19.12.2023 року дитина проживала у неї, у рідної бабусі. 19.12.2023 року мати забрала її, а потім вже їй повідомили, що дитина потрапила до лікарні. 19.01.2024 року вона разом з сином забрали [PERSON] з лікарні. Наразі дитина проживає із нею, ходить до дитячого садка, має всі умови для проживання. Свідок [PERSON] вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Що стосується іншої дівчинки [PERSON] , то [PERSON] її народила не від її сина, а іншого чоловіка, коли син служив у лавах ЗСУ. Син не визнав цю дівчинку своєю донькою та написав заяву про її усиновлення іншими особами. Вважає, що [PERSON] можливо позбавити батьківських прав відносно обох дітей. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] суду пояснила, що відповідачку [PERSON] знає з травня 2020 року. Спочатку вона була адекватна, вони спілкувалися, вона забирала [PERSON] з пологового будинку, коли народилася [PERSON] . Згодом, вона залишала новонароджену дитину [PERSON] , а сама йшла розважатись. Саме вона доглядала за дитиною, купала та годувала її. [PERSON] зловживала спиртними напоями, хоча 6 разів проходила лікування. В подальшому [PERSON] народила доньку [PERSON] , але вона не від її чоловіка [PERSON] , який на той час перебував в лавах ЗСУ. Вона декілька разів викликала поліцію, оскільки [PERSON] зловживала спиртними напоями та приводила сумнівні компанії додому, дитьми не цікавилась. Діти були голодні та не доглянуті. 08.01.2024 року вона йшла на роботу, побачила, що [PERSON] вкотре не доглядає за дитиною [PERSON] та викликала поліцію. У квартирі [PERSON] немає умов для проживання дітей, вона лінується приводити до ладу своє житло та спосіб життя. Вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей, оскільки остання не готова бути матерью та доглядати і виховувати доньок. Суд, заслухавши думку учасників провадження, свідків та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.06.2023 року), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.2020 року). Батько дітей [PERSON] , [INFO] - є військовослужбовцем, постійно перебуває на бойових позиціях, тому виховувати дітей не має можливості. Від КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня» 17.01.2022 року надійшло повідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення. В повідомленні йшлося про малолітню [PERSON] , яка 15.01.2022 року о 21.00 була доставлена до вищевказаного закладу швидкою допомогою з діагнозом, «ГЕК». При огляді дитина мала занедбаний вигляд: брудна, голодна, з вираженим пелюшковим дерматитом, мати годує дитину не відповідно віку, дає заборонені продукти для її віку (а.с.10 на зв.). На підставі повідомлення працівниками Управління було здійснено обстеженню умов проживання родини [PERSON] , родина проживала за адресою [ADDRESS] , житло орендоване, на час обстеження батька не було вдома, він проходив навчаннях військовослужбовців у Львівській області, з матір`ю дитину було проведено роз`яснювальну роботу, щодо належного догляду за дитиною (а.с.12). 12.02.2022 року, на лінію 102 надійшло повідомлення про «Неналежне виконання батьківських обов`язків» за адресою: [ADDRESS] . У квартирі виявили громадянку [PERSON] , [INFO] та громадянина [PERSON] , [INFO] які, спали та на прохання прокинутися не реагували, так як перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння, в цей час в сусідній кімнаті, лунав крик дитини. Прокинувшись гр. [PERSON] різко кинулася на дитину, [PERSON] , та почала її бити, вела себе агресивно. Оскільки дитині загрожувала небезпека, а мати перебувала у стані алкогольного сп`яніння, була агресивна, було, прийнято рішення про негайне тимчасове вилучення дитини та поміщено її до КНП «Сумська міська дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» (а.с.13). [PERSON] надала письмові пояснення, в яких зазначила, що не згодна із висновками поліції, вважала, що належним чином доглядала за дитиною. Випила келих вина із знайомими, які і вчинили безлад в квартирі та курили в приміщенні (а.с.14). Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини ВК СМР від 17.02.2022 року, [PERSON] повідомила, що буде вживати усі необхідні заходи для унеможливлення повторення ситуації, яка склалася з дитиною (а.с.15). Працівниками Сумського міського центру соціальних служб та Управління 13.09.2022 року було здійснено обстеження умов проживання [PERSON] на підставі телефонного повідомлення про неналежне виконання батьківських обов`язків, [PERSON] не заперечувала, що були випадки збирання компаній, розпиття спиртного у них вдома сторонніми особами, але це було давно (а.с.16). Від КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня» 29.05.2023 року до Управління надійшло повідомлення про дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які постраждали від жорстокого поводження або стосовної якої існує загроза його вчинення. У змісті повідомлення йшлося що 23.05.2023 року діти були вилучені з родини за ініціативи матері (а.с.18,19). 29.05.2023 року до Управління надійшла заява бабусі дітей [PERSON] , в якій зазначено, що мати [PERSON] залишила в медичному закладі дітей та має намір від них відмовитись. Батько дітей [PERSON] перебуває на службі в лавах ЗСУ, тому не може піклуватись про дітей на даний час. [PERSON] просила передати дитину [PERSON] до вирішення питання опіки (а.с.20). [PERSON] (яка не є біологічною донькою та онукою [PERSON] ) залишилася в лікарняному закладі без нагляду матері (а.с.21). [PERSON] мала намір відмовитися від новонародженої дитини (а.с.22). У зв`язку з тим що, відповідачка не повернулася в заклад до дитини, 26.06.2023 р. було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про. дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, після дитина була переведена до КНП «Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини», де перебуває по сьогоднішній день. На підставі акту покинутої дитини [PERSON] було взято на облік дітей, які залишені без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, в Управлінні від 27.06.2023 року №36. 08.01.2024 р. на Урядову «гарячу лінію» поступило дві заяви від громадянки [PERSON] (в якій йшлося про те щоб працівниками Управління були перевірені умови проживання дитини 3-х років, яка мешкає у родині [PERSON] за адресою [ADDRESS] , зазначає що [PERSON] зловживає спиртними напоями, не виконує материнські обов`язки, додає що зверталася до поліції, проте питання не. вирішилося) та громадянки [PERSON] (в заяві ішлося, що малолітня дитина [PERSON] проживає в неналежних умовах проживання, у квартирі відсутня гаряча вода, газопостачання, холодильник, мати дитини [PERSON] зловживає алкогольними напоями, поводить себе не адекватно, на виклик поліції кидалася на сусідів з ножем)и (а.с.32,33). Представники Управління 10.01.2024 року прибули за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ., у квартирі була малолітня [PERSON] та мати [PERSON] , [PERSON] , яка повідомила про те, що о другій годині ночі [PERSON] забрали працівники поліції на виклик сусідів, [PERSON] порушувала громадський порядок, стукала сусідам у квартири, ходила по коридору у весільному вбранні. У квартирі відрізано газопостачання, [PERSON] має складні відносини зі своєю матір`ю, яка не має на неї впливу, тому було прийнято рішення влаштувати дитину до лікарняного закладу для обстеження та вирішення подальшого влаштування (а.с.34). Згідно епікризу виписки [PERSON] дитина потрапила в лікарню за направлення служби у справах дітей та мала наявний діагноз «Короста клінічна» що свідчить про нележаний догляд матері за дитиною) (а.с.35). Відповідно до інформації ГУНП Сумській області Сумське районне управління поліції протягом 2023-2024 року до Сумського РУП надходили звернення відносно поведінки [PERSON] , від сусідів, які характеризують останню з негативного боку, неодноразово порушує тишу, влаштовує конфлікти та веде антисоціальний спосіб життя. З початку 2024 року відносно [PERSON] було складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення (а.с.36). Згідно інформації КНП «Сумський обласний спеціалізований будинок» від 12.01.2024 року, [PERSON] перебуває в закладі з 26.06.2023 року, мати дитини вперше почала відвідувати у жовтні (30.10.2023, 22.11.2023, 13.12.2023 ) у супроводі представника із церкви. Останні відвідування були разом з малолітньою донькою [PERSON] ( [INFO] , 01.01.2024 р.). При відвідування була знервована, постійно кричала на дитину, дитина також вела неспокійно, плакала. При відвідуванні постійно говорила, що [PERSON] буде забирати (а.с.37). На ухвалу суду про витребування доказів від КНП СОР «СОСБД» надало відповідь, що дитину [PERSON] мати [PERSON] відвідує, при цьому має неохайний вигляд і неадекватну поведінку (а.с.66). Згідно висновку від 02.02.2024 р. № 212/27.1-26, Управління вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Питання позбавлення батьківських прав належать до сімейних правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 3 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зазначено в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.05.2020 року по справі №753/2025/19, де також вказано, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є біологічною матір`ю малолітніх дітей, доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , однак вона не бере ніякої участі у вихованні дітей. Не піклувалися про їх фізичний і духовний розвиток, коли діти жили в родині, не виявляла тоді та не виявила такого інтересу на стадії розгляду справи в суді щодо стану здоров`я дітей, їхніх потреб; не цікавились місцезнаходженням дітей, що суперечить забезпеченню інтересів дитини. Згідно Висновку про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , наданого Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради № 212/27.1-26 від 02.02.2024 року, поведінка матері [PERSON] свідчить про свідоме ухилення від своїх батьківських обов`язків. Всі вжиті заходи не дали позитивного результату, щоб змінити поведінку матері на краще. Управління «Служба у справах дітей» СМР вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 СК України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України, передбачено, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи викладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради у повному обсязі, позбавивши [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей, доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач участі у вихованні дітей не приймала, матеріально не забезпечувала та не піклувались про них, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що суперечить забезпеченню інтересів дитини. Тому, з відповідачки необхідно стягувати аліменти на особистий рахунок дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, з 12.02.2024 року. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved