Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

30.09.2022 позивачка звернулася у суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки доходів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що діти проживають з нею, а з відповідачем немає згоди щодо матеріального забезпечення дитини, останній добровільно\~не надаєкоштів на утримання дитини. 15.04.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. 17.05.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. 03.06.2024 учасники справи не з`явилися у судове засідання. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, просить задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв, виклик останнього також був здійснений в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 187 ЦПК України. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів для цього добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved