Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

28.03.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою-заявою відповідача від 28.03.2019. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, що підтверджується доданими до позовної заяви: довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] ; довідкою про видані відповідачу кредитні картки; паспортом споживчого кредиту. Згідно з\~доданим до\~позовної заяви\~розрахунком заборгованості\~та випискою\~по рахунку\~відповідача, станом на 07.07.2023 відповідач через\~неналежне виконання\~умов договору\~від 28.03.2019\~має заборгованість\~в розмірі\~46\~766,82\~грн.,\~з яких: 38\~259,63 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8\~507,19 грн. заборгованість за простроченими процентами. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що коли договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Заперечення відповідача в частині розміру заборгованості за тілом кредиту суд визнає обґрунтованими, оскільки зі змісту розрахунку позивача та виписки по рахунку відповідача випливає, що після 27.04.2022 відповідач не здійснював витрат кредитних коштів, а станом на зазначену дату розмір його заборгованості за тілом кредиту становив 36\~988,29 грн. Отже, сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 36\~988,29 грн. підтверджується належними та допустимими доказами, а відтак підлягає стягненню з відповідача. Заперечення відповідача в частині заборгованості за процентами суд визнає необґрунтованими та відхиляє їх, з огляду на таке. Розмір процентів за користування кредитом визначено у підписаному сторонами паспорті споживчого кредиту, що доданий позивачем до позовної заяви. Зауваження відповідача щодо змісту паспорту споживчого кредиту суд визнає безпідставними, адже відповідні умови передбачені стандартизованою формою паспорту споживчого кредиту, що є додатком 1 до Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VІІІ. Сам факт укладення кредитного договору від 28.03.2019 відповідач не оспорює. При цьому, з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача вбачається активне використання ним кредитних коштів, а також нарахування процентів за користування ними. Надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують наявність у відповідача станом на 07.07.2023 заборгованості за кредитним договором від 28.03.2019 в розмірі: 36\~988,29 + 8\~507,19 = 45\~495,48 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у вищезазначеній частині. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення суду також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідачем у цій справі не доведено існування обставин, передбачених ч. 3 ст. 435 ЦПК України, а відтак суд не вбачає підстав для розстрочення виконання судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви додано платіжне доручення від 08.08.2023, яким підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 2684,00 грн., отже враховуючи часткове задоволення позову на суму 45\~495,48 грн., що становить 97,28% від заявлених вимог, сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 2684,00*97,28% = 2611,00 грн. Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial