Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 21.09.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, остаточно уточнивши позовні вимоги 26.04.2024, мотивуючи тим, що 31 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., та зареєстрований в реєстрі за № 1382. У 2023 році позивач вирішив приватизувати земельну ділянку під належним йому гаражем, однак дізнався про те, що земельна ділянка під гаражем була приватизована раніше колишнім власником гаражу. Вважає, що при відчуженні гаражу до нового власника переходить право власності на земельну ділянку, тому за ним необхідно визнати право власності на спірну земельну ділянку. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2023 витребувано докази по справі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2023 витребувано докази по справі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2024 витребувано докази по справі. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 04.06.2024 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглядати у їх відсутність. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 20.05.2024 уточнений позов визнає, просить справу розглядати у її відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом На підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 960-IV від 24.01.2005 року, [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0022 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , гаражний кооператив № [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:032:0191. 31.05.2005 року за договором купівлі-продажу гаражу від 31.05.2005, [PERSON] продав [PERSON] гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку з [PERSON] на [PERSON] переоформлено не було. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено копією актового запису про смерть № 465 від 23.04.2008, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Згідно інформації, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіною О.М, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , його спадкоємцями є: дружина [PERSON] та донька [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.06.2022 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мю Одеса), актовий запис № 914. Згідно інформації, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіною О.М, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилася. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 та 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України в редакції станом на день укладення договору купівлі-продажу житлового будинку (31.05.2005) та ст. 377 ЦК України аналогічного змісту, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. У підпункті ґ) пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних прав» судам роз`яснено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) звернула увагу на принципі єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, оскільки забезпечує цивільний оборот вказаних об`єктів з урахуванням природи речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Враховуючи, що на час укладення договору купівлі-продажу від 31.05.2005 гаражу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , договір про відчуження земельної ділянки для обслуговування цього гаражу не укладався, право власності на земельну ділянку на набувача переоформлено не було, що порушує загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою, та обов`язковість переходу права власності на земельну ділянку у разі переходу права власності на будівлю і споруду, позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , гаражний кооператив № [NUMBER] , гараж [NUMBER] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved