Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] та стягнути аліменти на її утримання. В обґрунтування позову вказує, що матір`ю дитини [PERSON] є [PERSON] , батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Із народження [PERSON] проживала разом з батьками по [ADDRESS] . Даний будинок на праві власності належить її бабусі [PERSON] . Після смерті батька дівчинка разом з матір`ю продовжувала жити в будинку та проживала в ньому до моменту коли співмешканець ідповідача не отримав будинок від сільськогосподарського товариства та із сім`єю перейшов жити туди. [PERSON] залишилася проживати з бабусею [PERSON] , того часу мати не бере участі у її вихованні та утриманні. Сім`я [PERSON] перебувала у Куликівському районному центрі соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді на обліку з 2013 року з проблемою зловживання жінкою алкоголю, ухиляння від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] з 30.08.2018 перебували на обліку Служби у справах дітей Куликівської райдержадміністрації, а наразі знаходиться на обліку у Службі у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради з 24.02.2021 як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах з підстави ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] отримує пенсію по втраті годувальника у зв`язку зі смертю батька дівчинки,однак використовувала на власні потреби. Утриманням, вихованням та доглядом за дитиною займається бабуся по лінії батька- [PERSON] . За період 2015-2023 роки [PERSON] не тільки не утримувала дитину матеріально, не брала участі у її вихованні, але і не повернула коштів, які забрала у неї. Фактично вихованням та утриманням неповнолітньої [PERSON] займається її бабуся [PERSON] .. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 06.03.2024 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 03.04.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити з підстав викладених в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що вихованням та утриманням її доньки [PERSON] займається її бабуся [PERSON] .. Вихованням доньки вона не займається, оскільки в неї є ще інші двоє дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А.А., представник третьої особи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева А.Є. та третя особа [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Третя особа [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживає з народження з нею. Її утриманням займається вона та її дочка [PERSON] . Відповідач не займається утриманням [PERSON] , не цікавиться її навчанням. [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 17). [INFO] [PERSON] помер (а.с.16). З витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини №8 від 16 червня 2023 року вбачається, що, рішення по заяві [PERSON] , щодо порушення клопотання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношення до неповнолітньої доньки [PERSON] відкладено строком на три місяці. Зобов`язано [PERSON] щомісячно повертати кошти в сумі не менше 1,0 тис. грн. [PERSON] на утримання [PERSON] (а.с.20). Згідно витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини №17 від 24 листопада 2023 року вбачається, що, окрім іншого, Службі у справах дітей повідомлено про необхідність розпочати збір матеріалів та підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.21). Відповідно до витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини №19 від 27грудня 2023 року було вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки України [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 31.01.2024 №25 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає з бабусею по [ADDRESS] (а.с.27). Згідно характеристики [PERSON] , надану класним керівником Вертіївського ліцею, вона навчається у школі з 01 вересня 2022 року. Зарекомендувала себе як відповідальна, дисциплінована учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається не в міру своїх можливостей. На уроках не завжди активна, але уважна. Домашнє завдання виконує. Має добрий загальний розвиток. Бабуся приділяє належну увагу вихованню онуки (а.с.28). Наказом Служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 36 від 30.08.2018 та Служби у справах дітей Куликівської селищної ради №03 від 24.02.2021 взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, окрім інших, [PERSON] , [INFO] , як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с.29-30). Сім`я [PERSON] перебуває на обліку в Центрі соціальних служб Куликівської селищної ради з 12.05.2013. Основні чинники, що спричиняють складні життєві обставини у родині- вживання алкоголю, ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Старша донька [PERSON] - [PERSON] постійно проживає у родині своєї бабусі (матері покійного батька)- [PERSON] . Бабуся постійно займається вихованням дівчини. [PERSON] не забезпечує основних потреб дитини, фінансово не допомагає та фактично не приймає участі у її вихованні. Окрім того родина [PERSON] отримує послугу соціального супроводу (а.с.31-34). Представники служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради неодноразово відвідували сім`ю [PERSON] давали свої висновки та рекомендації: - згідно акту оцінки потреб сім`ї від 09.01.2024 встановлено, що основними чинниками, що спричиняють складні життєві обставини сім`ї є те, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо [PERSON] . Забезпеченням основних потреб дитини та вихованням займається (а.с. 35-39). - згідно акту відвідування сім`ї від 23.09.2022 та 30.06.2023 рекомендовано підтримувати чистоту в будинку та щомісячно повертати кошти в сумі не менше 1 тис ргн. [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] (а.с. 40-41). При неодноразовому обстежені умов проживання [PERSON] встановлено, [PERSON] проживає в бабусі (а.с.42-44). Допитана судом свідок [PERSON] пояснила, що , вона займає посаду фахівця з соціальної роботи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради. Сім`ю [PERSON] знає тривалий час, у зв`язку з виконанням службових обов`язків. [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання доньки [PERSON] . З її допомогою вона влаштувалася в СФГ «Колос» однак вона попрацювала там два місяці та звільнилася. Зловживає алкогольними напоями та не приділяє уваги дітям. Соціальний супровід сім`ї [PERSON] проводиться з 2019 року, однак відповідач на шлях виправлення не стає. [PERSON] проживає з бабусею. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з відповідачем проживають в селі Дрімайлівка. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої в зв`язку з чим не займається вихованням дітей. Її донька [PERSON] з народження проживає з бабусею. Її діти та [PERSON] навчаються в одній школі, однак [PERSON] вона в школі не бачила жодного разу. Свідок [PERSON] пояснила, що після смерті її брата-батька [PERSON] , остання залишилася проживати з батьками свідка. [PERSON] почала зловживати алкогольними напоями. З тих пір участі у вихованні дитини відповідач не приймає. Утриманням [PERSON] займається її бабуся та свідок. Вони забезпечують її засобами гігієни, шкільним приладдям та одягом. [PERSON] отримувала пенсію по втраті годувальника, які [PERSON] знімала з карти. [PERSON] участі у вихованні не приймає. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , пояснила, що її вихованням займається її бабуся. Її утриманням займається баба та хрещена. Вона розуміє, що в судовому засідання вирішується питання про позбавлення батьківських прав її матері. Все, що їй потрібно їй купує бабуся. Її мати не відвідує шкільні збори та не допомагає їй з навчанням. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 1 - 4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18 (провадження №61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18 (провадження №61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17 (провадження №61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі №522/21914/14 (провадження №61-8179св19). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними, і змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Звідси, пред`явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батько, мати ухиляються від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов`язку. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, ч. 3 ст. 116 СК України), а тому аліменти потрібно стягнути з відповідача на користь його дітей. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено частиною 1 ст. 169 СК України. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, з сукупності наданих позивачем доказів вбачається, що протягом тривалого часу відповідач не виявив бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дитиною, умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створила належні житлово-побутові умови для проживання дитини, не займається її вихованням, матеріально не забезпечує, не піклується про її здоров`я, моральний та духовний розвиток, зловживаючи алкогольними напоями. На даний час сімейний зв`язок матері з дитинною втрачено, сама дитина не бажає в подальшому повертатись до матері та жити з нею. Приймаючи до уваги відомості про спосіб життя відповідачки, її поведінку та систематичне невиконання без поважних причин батьківських обов`язків, оскільки вихованням дитини вона не займається, матеріально не утримує, а також не піклується про її здоров`я, моральний та духовний розвиток, і дитина таким чином позбавлена батьківського піклування. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов належить задовольнити. Враховуючи обов`язок батьків матеріально утримувати дітей до повноліття, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь законного представника дитини або державної установи де буде перебувати дитина. Оскільки позовні вимоги задоволені судом, а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, то судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 3028 грн. 00 коп..

Outcome: approved