Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які уточнив та просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з [PERSON] з лютого 2017 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,2411 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:02:001:0169 та на земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:01:001:0026. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , позивач являється спадкоємцем за законом четвертої черги, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гнесько В.Г. № 40/01-16 від 26 січня 2024 року йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки необхідно звернутися до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим [INFO] [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що у зв`язку з досягненням [PERSON] похилого віку, [PERSON] з лютого 2017 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] проживав однією сім`єю з ним за адресою: [ADDRESS] . Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, позивач піклувався про нього, купував продукти харчування, ліки тощо. [PERSON] організував та поніс витрати на поховання [PERSON] . Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належала: - земельна ділянка площею 2,0 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019171, виданого 08.10.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 10-10-657, що також підтверджено довідкою № 568/340-24 від 27.02.2024 року, наданою відділом № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,2411 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 188148, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100333, що також підтверджено довідкою № 568/340-24 від 27.02.2024 року, наданою відділом № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до заповіту від 19.02.2020 року, посвідченого секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Сарсаковою О.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 5, [PERSON] заповів належний йому житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] та належну йому земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 188148, виданий відділом Держкомзему у Ізмаїльському районі Одеської області 28.10.2009 року, в розмірі 0,2411 га, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 5122083400:02:001:0169, виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] , [INFO] , належну йому земельну ділянку площею 2 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019171 від 08.10.2004 року, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 331/А-2004 від 01.04.2004 року, кадастрові номери 5122083400:01:001:0026, яка розташована на території Лощинівської сільської ради, виділену для ведення особистого селянського господарства, заповів [PERSON] , [INFO] . Заявою від 02.11.2022 року вищевказаний заповіт був скасований. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину немає. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - [PERSON] . Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. [PERSON] мешкав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, що підтверджено показами допитаної в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] мешкав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з лютого 2017 року до 02.06.2023 року. Мешкали як одна родина, позивач здійснював за ним догляд, відвозив до лікарні, купував ліки. В подальшому поховав та встановив пам`ятник. Дружини та дітей у [PERSON] не було. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання за № 00039982226 від 06.06.2023 року, складений Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), був наданий [PERSON] . Твердження представника позивача про те, що позивачем були понесені витрати на встановлення пам`ятника [PERSON] , підтверджується копією накладної № 265 від 30.06.2023 року, виданою ФОП [PERSON] . Тобто відносини які склались між [PERSON] та [PERSON] є сімейними, отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. № 40/01-16 від 26 січня 2024 року [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки необхідно звернутися до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим [INFO] [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved