Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, починаючи стягнення з 26 березня 2024 року, і до закінчення навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 20 листопада 2005 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду від 29.09.2011 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] навчається у Національному університеті "Острозька академія" першого бакалаврського рівня вищої освіти Навчально-наукового інституту лінгвістики, денна форма навчання. Зазначає, що необхідність отримання належної освіти позбавляє дочку можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Відповідач офіційно працює у ПрАТ "Рівнеазот" та одержує заробітну плату, не є інвалідом, працездатного віку, має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Ухвалою від 01 квітня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 20 травня 2024 року представник позивача адвокат Малишева А.А. просить справу розглянути без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду від 29 вересня 2011 року у справі № 2-5457/11. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач у позові зазначає, що 08 квітня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області видано судовий наказ № 2-3648 щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини до повноліття. Згідно довідки 24/34 від 01.03.2024 року [PERSON] навчається на 1 курсі в Національному університеті "Острозька академія" першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Навчально-наукового інституту лінгвістики, спеціальність; 035 Філологія, на умовах контракту, денна форма навчання з 01 вересня 2023 року, термін закінчення навчання 30 червня 2027 року. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дочці [PERSON] на період навчання. Протилежного суду не доведено. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу (ч.1 ст.200 СК України). Як зазначено в п.20 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Дочка сторін [PERSON] досягла повноліття [INFO] . [PERSON] навчається на денній формі навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Матеріальне становище повнолітнього сина, доньки, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду тощо. Визначаючи розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] в 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача позивач не надала доказів на підтвердження того, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у вказаному нею розмірі, та доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення зазначених вимог будь-якого розрахунку щомісячних витрат та доказів на підтвердження їх здійснення позивач не надала. Визначаючи розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] , суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховує потребу дочки, яка продовжує навчання, в матеріальній допомозі, відсутність доказів неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу, необхідність забезпечення належного рівня утримання та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. При цьому, позивач звернулася до суду з позовом 22 березня 2024 року, а дочка сторін, [PERSON] досягла повноліття [INFO] , тому стягнення аліментів необхідно присудити з дня досягнення дитиною повноліття, тобто з [INFO] . Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial