Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 06.05.2024 року судом було отримано заяву представника позивача про ухвалення по справі додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи № 758/15433/23. Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача, суд зазначає наступне. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд заяви без виклику сторін в судове засідання. [PERSON] в особі свого представника - адвоката Ясинецького О.А. звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до позовної заяви, розмір витрат позивача, пов`язаних з отриманням правничої допомогу у даній справі становить 8 000 гривень. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було задоволено, визнано виконавчий напис № 15890, вчинений 18.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, при ухваленні зазначеного Рішення судом не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. Суд зазначає, що у Постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Позивачем з метою захисту та представництва в даній справі 15 грудня 2023 року укладено з адвокатом Ясинецьким О.А. договір про надання правничої (правової) допомоги. На підтвердження понесених витрат стороною позивача було долучено до позовної заяви копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 15 грудня 2023 року, копію акту надання послуг від 18 грудня 2023 року та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 79 від 18 грудня 2023 року про сплату позивачем грошових коштів у сумі 8 000 адвокату Ясинецькому О.А. Так, відповідно до Акту надання послуг від 18 грудня 2023 року, позивач оплачує гонорар у розмірі 8 000 гривень за послуги, які надані відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги від 15 грудня 2023 року, та пов`язані з підготовкою документів до Подільського районного суду м. Києва за позовною заявою [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кеш Ту Гоу», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що полягає в консультації, підготовці та подачі позовної заяви та вчиненні інших процесуальних дій. Позивачу були надані наступні послуги: консультація 15.12.2023 року (витрати часу адвоката - 1 година, вартість 1 одної години - 1 000 гривень, вартість послуги з урахуванням витрат часу - 1 000 гривень), підготовка та подача позовної заяви, підготовка документів для подачі позовної заяви (витрати часу адвоката - 6 годин, вартість 1 одної години - 1 000 гривень, вартість послуги з урахуванням витрат часу - 1 000 гривень), Підготовка та подача клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (витрати часу адвоката - 1 година, вартість 1 одної години - 1 000 гривень, вартість послуги з урахуванням витрат часу - 1 000 гривень). Згідно із частиною першою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статтею 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. У Постанові по справі № 522/17845/15-ц від 18.12.2019 Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому, відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару. У Постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Суд бере до уваги, що розділом 3 договору від 15 грудня 2023 року не визначено розмір гонорару, а відтак, суд позбавлений можливості перевірити розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару, які були погоджені сторонами договору. При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд бере до уваги, що дана справа є справою незначної складності, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, що зумовлено наявністю узгодженої та усталеної судової практики по даній категорії справ, у даній категорії справ існує відпрацьована адвокатська практика, а обсяг досліджених доказів є невеликим. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що гонорар у розмірі 8 000 гривень не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних та неспівмірні із виконаною адвокатом роботою. Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.

Outcome: partial