Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 16.05.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0975500316 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 2628552273 від 09.02.2020 року, що була акцептована відповідачем 09.02.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідача. Згідно договору відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн. строком на 36 місяців з дня підписання договору. 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором надання споживчого кредиту №0975500316 від 16.05.2019 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем. 10.01.2023 року відповідно до Договору № 10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», в тому числі за Договором надання споживчого кредиту №0975500316 від 16.05.2019 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 09.01.2024 року має прострочену заборгованість в сумі 168475,03 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту 11000 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги 157475,03 грн. Враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору, просять стягнути з нього на їх користь заборгованість у розмірі 132477,53 грн. 29.02.2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач 01.04.2024 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю та проводити розгляд справи у його відсутності. На обґрунтування відзиву зазначив, що кредитний договір №0975500316 від 16.05.2019 року він не підписував. Щодо договору згідно заявки анкети № 2628552273 від 09.02.2020 року був встановлений кредит у розмірі 11000 грн. строком користування 30 днів. Крім того, вказує, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним, оскільки відповідно до квитанції від 09.02.2020 року йому було перераховано 11000 грн. з терміном 30 днів, тому саме 09.03.2020 року у позивача закінчився строк нарахування відсотків. Також звертає увагу, що згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості до договору №0975500316 від 16.05.2019 року вказано, що 28.11.2016 року відбулась видача кредиту у розмірі 2000 грн., що не відповідає обставинам справи, однак всі нарахування за кредитним договором починаються саме з 28.11.2016 року при тому, що, як вказує позивач, кредитний договір був укладений 16.05.2019 року. Представник позивача 06.05.2024 року подав відповідь на відзив, у якій просив позов задовольнити. На обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що згідно заявки-анкети № 2628552273 від 09.02.2020 року відповідач отримав третій транш кредиту, яка є додатками №3 та №4 до договору позики. Вказані документи були підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором «8q6w3r». Вказують, що розрахунок заборгованості станом на 14.07.2021 року складений ТОВ «ІНФІНАНС» відповідно до вимог закону та є належним доказом. Щодо правомірності нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 157475,03 грн., з яких він просить стягнути 121477,53 грн., вказує, що розрахунок проведено в період з 09.02.2020 року по 15.05.2020 року, тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 3 календарних місяців з дати укладення договору. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 0975500316 (а.с. 7-9). Пунктом 1.5 -1.6 договору зазначено, що загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20000 грн., максимальний строк 30 календарних днів, максимальна відсоткова ставка, що нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. Пунктом 1.7 договору сторони погодили, що протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору, позичальнику надається право користуватись кредитними коштами, які позичальник зобов`язаний повернути в рамках надання кредиту на умовах договору та правил. Пунктом 7.6. договору встановлено, що у разі укладення договору в електронній формі, а сайті на сайті товариства www.moneyboom.ua, безперечним прийняттям (акцептом) умов даного договору позичальником є проставлення в особистому кабінеті на сайті кредитодавця спеціальної відмітки про згоду укласти договір на запропонованих товариством умовах (підписання Додатку №2 при укладенні договору та отриманні першого траншу кредиту, та додатку №4 - при отриманні другого та наступного траншу кредиту). Підписання позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання вищезазначених дій означає прийняття позичальником всіх умов договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення договору у письмовому вигляді. Сторони погодили, що укладений в електронному вигляді договір буде зберігатись в особистому кабінеті позичальника на сайті товариства та може бути роздрукований позичальником у будь-який час. 09.02.2020 року відповідач заповнив заявку-анкету на отримання кредиту (а.с. 11), у якій просив надати йому кредит у розмірі 11000 грн. строком на 30 днів, вказавши реквізити належної йому банківської картки № [NUMBER] шляхом підписання електронним підписом «8q6w3r» уклав пропозицію надання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628552273 від 09.02.2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0975500316 від 16.05.2019 року (оферта) та отримав на свою картку № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 11000грн. з відсотковою ставкою 1,225 % на один день користування кредитом, що також підтверджується правилами надання грошових коштів у позику , в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» та квитанцією за сплату № 48325891 від 09.02.2020 року (а.с.10, 12-22). 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема за договором позики № 262857994 (а.с. 28-30). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 року (а.с. 30 оберт-32), ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0975500316 від 16.05.2019 року у розмірі 109570,03 грн., з яких 11000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 98570,03 грн. заборгованість по процентам. 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (а.с. 33-35). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (а.с. 36-38), ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0975500316 від 16.05.2019 року. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України, встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.\~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідачем не доведено належними та достатніми доказами того, що він не отримував кредитних коштів, укладаючи кредитний договір шляхом\~підписання його\~електронним підписом з одноразовим ідентифікатором /8q6w3r/, відповідач погодився з усіма істотними умовами договору, зазначивши свій номер картки, на яку будуть перераховані кредитні кошти, а також номер мобільного телефону, які належать відповідачу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право грошової вимоги за\~кредитним договором № 0975500316 від 16.05.2019 року на підставі договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року у, підлягає стягненню загальна заборгованість у розмірі\~132477,53 грн., з яких 11000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 121477,53 грн. заборгованість за відсотками. Щодо заявленого клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 25000 грн., суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, що позивачем було подано: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, заявку на надання юридичної допомоги № 407 від 02.01.2024 року, витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року щодо вартості наданих послуг у розмірі 25000 грн., платіжну інструкції № 0406040000 від 10.01.2024 року про сплату 59000 грн. (а.с. 49 оберт-54), суд приходить до висновку, що, враховуючи складність справи, тривалість розгляду справи, розмір витрат позивача, з урахуванням принципу розумності та пропорційності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язанні з\~наданням правової допомоги у розмірі 7000 грн. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved