Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою. Просить суд, усунути [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , загальною площею 61.12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., шляхом вселення [PERSON] до квартири та зобов`язання [PERSON] надати [PERSON] ключі від вхідних дверей цієї квартири. Встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] , загальною площею 61.12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м.: - [PERSON] виділити у користування кімнату № 9 площею 13.2 кв.м (з прилеглим балконом); - [PERSON] виділити у користування кімнати № [NUMBER] площею 18.2 кв.м і № 7 площею 11.3 кв.м. (з прилеглим балконом); - інші приміщення квартири (№1 коридор площею 4.6 кв.м., № 2 туалет площею 1.0 кв.м., № 3 ванна кімната площею 2.1 кв.м., № 4 кухня площею 7.0 кв.м, № 5 шафа площею 0.1 кв.м., № 8 к ладова площею 1.2. кв.м., № 10 шафа площею 0.5 кв.м. залишити у загальному користуванні співвласників. В обгрунтуваня позовних вимог зазначено, що 28.03.2015 \~ \~ \~ \~року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.03.2015, актовий запис № 102. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Вознееенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 22.07.2016, актовий запис № 716. Під час шлюбу сторонами придбана у спільну сумісну власність квартира [ADDRESS] , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42.7 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріальної округу Сенченком В.М. 22.12.2016 за № 1194. Квартира оформлена на ім`я [PERSON] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі № 331/1 143/22 від 03.06.2022р., що набрало законної сили 04.07.2022р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2023р. по справі № 331/1146/22 в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на 2/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 61.12 кв.м., житловою площею 42.7 кв.м. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на 1/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 61.12 кв.м., житловою площею 42.7 кв.м. Рішення суду по справі №331/1146/22 набрало законної сили. Право особистої приватної власності на 1/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в Державному реєстрі нерухомого майна 11.07.2023 р. що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №330923216 від 21.07.2023 р. Починаючи з січня 2021р. позивач [PERSON] позбавлений можливості користувалися квартирою, оскільки відповідачка [PERSON] замінює замки на вхідних дверях, і відмовляється впускати позивача до житла. 24.07.2023 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія, в якій ставилось питання про допущення позивача до квартири, надання ключів від вхідних дверей, та надання можливості користуватися кімнатою № [NUMBER] площею 13,2 кв.м. з прилеглим балконом. Проте, відповідачка на вказану претензію не відреагувала та доступу до квартири не надала. У зв`язку з чим, позивач вважає за необхідне вимагати в судовому порядку усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] , загальною площею 61.12 кв.м., житловою площею 42.7 кв.м., шляхом вселення до квартири та зобов`язання відповідача надати позивачу ключі від вхідних дверей цієї квартири, встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] , загальною площею 61.12 кв.м., житловою площею 42.7 кв.м., а саме: - [PERSON] виділити у користування кімнату № 9 площею 13.2 кв.м (з прилеглим балконом); - [PERSON] виділити у користування кімнати № 6 площею 18,2 кв.м і № 7 площею 11,3 кв.м (з прилеглим балконом); - інші приміщення квартири (№1 коридор площею 4.6 кв.м. №2 туалет площею 1.0 кв.м, №3 ванна кімната площею 2.1 кв.м, №4 кухня площею 7.0 кв.м. №5 шафа площею 0,1 кв.м, №8 кладова площею 1.2 кв.м. № 10 шафа площею 0.5 кв.м) залишили у загальному користуванні співвласників. Згідно з технічним паспортом, кватира [ADDRESS] складається з приміщень: №1 коридор площею 4.6 кв.м. №2 туалет площею 1.0 кв.м. №3 ванна кімната площею 2.1 кв.м. №4 кухня площею 7.0 кв.м. № 5 шафа площею 0.1 кв.м., кімната №6 площею 18.7 кв.м. кімната №7 площею 11.3 кв.м (з прилеглим балконом), №8 кладова площею 1.2 кв.м. кімната №9 площею 13,2 кв.м (з прилеглим балконом), №10 шафа площею 0.5 кв.м. Квартира [ADDRESS] , згідно технічного паспорту, має жилі окремі та ізольовані кімнати: №7 площею 11,3 кв.м. №9 площею 13.2 кв.м. За таких обставин між двома співвласниками раціонально встановити такий порядок користування квартирою, коли позивачу буде виділено кімнату № 9 площею 13.2 кв.м., а відповідачу кімнати №6 площею 18.2 кв.м і №7 площею 11.3 кв.м. Інші приміщення квартири (№1 коридор площею 4.6 кв.м. №2 туалет площею 1.0 кв.м. №3 ванна кімната площею 2.1 кв.м, №4 кухня площею 7.0 кв.м. №5 шафа площею 0.1 кв.м. №8 кладова площею 1,2 кв.м. №10 шафа площею 0.5 кв.м) мають бути залишені у загальному користуванні співвласників. В такому випадку у користуванні позивача буде близько 30.91 % від житлової площі квартири, а у відповідача близько 69.09 %. Різниця у приблизно 7% (на користі, відповідачки) є досить незначною і допустимим відходом від розміру ідеальних часток. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. 27.10.2023 р. від представника відповідачки [PERSON] адвоката Кравченко О.В. до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву [PERSON] 01.11.2023 р. від представника позивача [PERSON] адвоката Сердюченко В.В. до суду надійшла письмова відповідь на відзив. 29.02.2024 року до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Сердюченко В.В. надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти позову не заперечувала. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кравченко О.В., просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Вирішуючи питання про прийняття визнання позову відповідачкою, суд виходить з наступного. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто, повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (такий висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі N 588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі N 524/10054/16). Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що за обставин, викладених у позовній заяві, позов [PERSON] є законним та обґрунтованим, оскільки він є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] і існує реальна небезпека порушення його права власності з боку відповідачки. Не підлягає задоволенню клопотання представника [PERSON] про закриття провадження у справі, оскільки стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності предмета спору, тоді як позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved