Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10.09.2021\~між позичальником,\~яким є:\~ [PERSON] та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Бі Ел\~Джи Мікрофінанс»\~був укладений\~Кредитний договір\~№9175689\~відповідно до\~якого Кредитодавець\~надав позичальнику\~грошові кошти\~в розмірі\~20\~000,00\~грн.,\~а позичальник\~зобов`язався повернути\~використану суму\~в строк\~до 25.09.2021\~року та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитними коштами\~на умовах\~визначених пунктами\~1.3.-1.7.\~Кредитного договору.\~Відповідно до\~умов Кредитного\~договору нарахування\~Кредитором процентів\~за користування\~кредитом здійснюється\~за кожен\~день користування,\~з дати\~надання кредиту\~до його\~повного повернення\~на залишок\~фактичної заборгованості\~від наданої\~суми кредиту.\~Товариство належним\~чином виконало\~свої зобов`язання\~за Кредитним\~договором,\~надавши позичальнику\~кредитні кошти,\~в порядку\~передбаченому умовами\~кредитного договору,\~що підтверджується\~відповідними доказами,\~які додані\~до позовної\~заяви.\~29.11.2021\~року між\~ТОВ «Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс» та\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» було\~укладено Договір\~відступлення права\~вимоги №29/11-1,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Бі Ел\~Джи Мікрофінанс»\~відступило на\~користь ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~права грошової\~вимоги до\~Боржників за\~Кредитними договорами,\~у т.ч.\~за Кредитним\~договором №9175689\~від 10.09.2021\~року,\~що укладений\~між ТОВ\~ТОВ «Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс» та\~ [PERSON] .\~У свою\~чергу,\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» відступило\~право вимоги\~до Боржників\~за кредитними\~договорами Товариству\~з обмеженою\~відповідальністю «Коллнкт\~Центр» відповідно\~до Договору\~відступлення права\~вимоги №10-01/2023\~від 10.01.2023\~року,\~у т.ч.\~за кредитним\~договором №9175689\~від 10.09.2021\~року,\~що укладений\~між ТОВ\~«Бі Ел\~Джи Мікрофінанс»\~та [PERSON] .\~Таким чипом,\~ТОВ «Коллект\~Центр» наділено\~правом грошової\~вимоги до\~відповідача.\~Загальний розмір\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№9175689\~від 10.09.2021\~року,\~що підлягає\~стягненню станом\~на 08.04.2024\~року,\~відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~становить 33169,97\~грн.,\~з яких:\~заборгованість за\~кредитом (за\~тілом кредиту)\~-\~18520,00\~грн.;\~заборгованість за\~відсотками на\~дату відступлення\~права вимоги\~-\~13862,25\~грн.;\~заборгованість з\~комісії -\~00,00\~грн.;\~нараховані 3%\~річних -\~132,43\~грн.;\~втрати від\~інфляції -\~655,29\~грн.\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~4\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому законом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02.05.2024 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у процесуальний спосіб, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань не надходило, проте її невка до суду за даних обставин не є перешкодою до розгляду справи по суті у її відсутність на підставі зібраних доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до укладеного договору 10.09.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» був укладений Кредитний договір №9175689 відповідно до якого Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 25.09.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами 1.3.-1.7. Кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору нарахування Кредитором процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування, з дати надання кредиту до його повного повернення на залишок фактичної заборгованості від наданої суми кредиту. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. (а.с.5-6,7,8,9). 29.11.2021 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором №9175689 від 10.09.2021 року, що укладений між ТОВ ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] (а.с.13-18). ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллнкт Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором №9175689 від 10.09.2021 року, що укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] . Таким чипом, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. (а.с.19-24). Судом встановлено, що відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а саме у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.04.2024\~року,\~відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~становить 33169,97\~грн.,\~з яких:\~заборгованість за\~кредитом (за\~тілом кредиту)\~-\~18520,00\~грн.;\~заборгованість за\~відсотками на\~дату відступлення\~права вимоги\~-\~13862,25\~грн.;\~заборгованість з\~комісії -\~00,00\~грн.;\~нараховані 3%\~річних -\~132,43\~грн.;\~втрати від\~інфляції -\~655,29\~грн. (а.с.10,11,12). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні заявлених вимог в частині стягнення заборгованості за договором. Судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову до суду в сумі 3028 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с.1) у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 9000 грн., суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зістаттею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України). Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостоюстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано: - копію договору про надання правової допомоги №02-01/2023/02/24 від 02.01.2023 року. (а.с.35-36); - заявку на надання юридичної допомоги від 01.03.2024 р. по договору №02-01/2023/02/24 від 02.01.2023 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] із зазначенням погоджених послуг: надання усної консультації- 2 год., вартість 3000 грн. ( вартість 1 год - 1500 грн.); складання позовної заяви для подачі до суду - 2 год., вартість 6000 грн. ( вартість 1 год - 3000 грн.) (а.с.39); - витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 р. у вигляді надання усної консультації- 2 год., вартість 3000 грн. ( вартість 1 год - 1500 грн.); складання позовної заяви для подачі до суду - 2 год., вартість 6000 грн. ( вартість 1 год - 3000 грн.) (а.с.40); - копію платіжної інструкції №0421250000 від 15.03.2024 р. щодо оплати ТОВ "Коллект Центр" 45000 грн. АО"Лігал Ассістанс" за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023/02/24 від 02.01.2023 року. Провівши детальний аналіз вищевикладеного та матеріалів справи, суд констатує, що в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ оплати ТОВ "Коллект Центр" послуг по договору про надання юридичної допомоги від 01.03.2024 р. по договору №02-01/2023/02/24 зазначених в акті прийому - передачі наданих послуг від 08.03.2024 р., оскільки суду надано копію платіжної інструкції №0421250000 від 15.03.2024 р. щодо оплати ТОВ "Коллект Центр" 45000 грн. АО"Лігал Ассістанс" за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023/02/24 від 02.01.2023 року, з якої неможливо встановити чи входить в сплачену суму у вигляді 45000 грн. саме сума правової допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , оскільки в матеріалах справи відсутня дана інформація. Суд звертає увагу на те, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Наявність переліку витрат і факту їх прийняття замовником не свідчить про їх оплату, оскільки оплата послуг підтверджується, як уже зазначалося вище, відповідним документом, який оформлений у встановленому законом порядку і з якого можливо встановити суму правової допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ідентифікованої особи із зазначенням кредитного договору. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проте з огляду на вищевикладене, враховуючи існування договірних відносин щодо надання правової допомоги, наявність позову в суді, надані послуги з правової допомоги, категорію спору та обсяг матеріалів справи, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в даній частині частково та стягнути з відповідача витрати по наданню правової допомоги на користь позивача в сумі 4500 грн., оскільки в даному випадку суд вбачає порушення принципу співмірності виконаних робіт, їх вартості відносно ціни позову та складністю справи та дана сума буде відповідати критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (складність справи, час витрачений адвокатом, обсяг наданих та виконаних робіт та ціна позову).

Outcome: partial