Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-04 00:00:00

На підставі ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 05.01.2024 року про зміну підсудності справи, яка набула чинності, до суду надійшла вказана цивільна справа, відповідно до вимог якої позивачка в особі своєї представниці за ордером [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, реєстровий номер 40829 від 18.11.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, яким з позивачки було стягнуто на користь відповідача заборгованість у сумі 15880,46 грн. за період з 16.12.2020 року до 04.11.2021 року за кредитним договором №5553352995, укладеним між позивачкою та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», право за яким було відступлене відповідно до договору відступлення права вимоги від 16.12.2020 року У суму заборгованості ввійшли заборгованість по основному боргу 6570,73 грн., заборгованість за річними відсотками 0,85 грн., заборгованість за щомісячними відсотками у розмірі 4658,88 грн. та заборгованість за пенею у розмірі 4650,00 грн., а також 350,00 грн. за вчинення самого виконавчого напису. Підставою звернення позивачки до Зміївського районного суду м. Харкова було вказано фактичне місце перебування позивачки на підставі ч.12 ст.28 ЦПК України. В той же час судом відповідно до запиту до ГУ ДМС України у Харківській області з метою підтвердження підсудності за ч.12 ст.28 ЦПК України було встановлено, що позивачка зареєстрована з 10.01.2023 року на території м. Первомайський Лозівського району Харківської області, однак за іншою адресою, ніж та, що була вказана у виконавчому написі та постанові про відкриття провадження у справі. Саме тому справа була передана на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Під час провадження у Зміївському районному суді Харківської області відповідач подав відзив на позовну заяву 08.12.2023 року (а.с.22-30). У вказаному відзиві відповідач вказав, що безспірність вимог до позивачки була перевірена при видачі виконавчого напису, відповідач правомірно набув право вимоги до позивачки, а її позиція є свідоме ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань за відповідним кредитним договором, який став підставою для видачі виконавчого напису. Підставою позовних вимог [PERSON] зазначила порушення порядку вчинення виконавчого напису щодо наявності під час його вчинення безспірної заборгованості у відповідача та відповідності документу, на підставі якого він був вчинений, вимогам закону щодо документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою судді від 19.02.2024 року справу було прийнято до розгляду, виключено з числа учасників справи приватного нотаріуса Бригіду В.О. як такого, що втратив статус самозайнятої особи як приватний нотаріус, продовжено розгляд справи зі стадії відкриття провадження, вирішено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи, наданий відповідачу час для подання відзиву та зустрічної позовної заяви, а третій особі приватному виконавцеві виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. строку для подання письмових пояснень, направлено копію ухвали до Міністерства юстиції України для інформування вказаного органу, що приватний нотаріус Амельченко В.П. до часу відкриття провадження не виконує вимоги ч.6 ст.14 ЦПК України щодо реєстрації кабінету в підсистемі електронний суд (а.с.45-46). 19.02.2024 року із Зміївського районного суду Харківської області надійшли додаткові матеріали, витребувані під час розгляду справи у Зміївському районному суді Харківської області, а саме постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2021 року та копія виконавчого напису від 18.11.2021 року (а.с.47-53). Позивачка ухвалу про відкриття провадження отримала через свого представника адвоката Браславську О.А. (а.с.57), відповідач засобами електронного суду (а.с.56), третя особа та Міністерство юстиції засобами поштового зв`язку (а.с.58-59). Заяви, клопотання від сторін не надходили та судом інші процесуальні дії не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву в даному складі суду, а третя особа письмових пояснень. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5\~ст.279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 18.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, який наразі не є приватним нотаріусом, на підставі\~статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999\~року, вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 40829, яким стягнуто з позивачки на користь відповідача, який отримав право вимоги від попереднього кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» 16.12.2020 року на підставі договору відсутплення права вимоги №20201216, за кредитним договором №5553352995 від 05.12.2018 року, укладеним між позивачкою та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», строк платежу за яким настав, заборгованість у розмірі 15880,46 грн., яка складалася з: - заборгованість по основному боргу 6570,73 грн.; - заборгованість по платі за управління кредитом (щомісячними відсотками) 4658,88 грн.; - заборгованості за пенею 4650,00 грн.; - плата за вчинення виконавчого напису 350,00 грн (а.с.14, 52). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталієм Петровичем було відкрито виконавче провадження №67965136 на підставі постанови від 22.12.2021 року (а.с. 15, 49). Вказаною постановою додатково до визначеної суми боргу за виконавчим написом вирішено стягнути з позивачки основну суму винагороди приватного виконавця у розмірі 1623,04 грн. Відповідно до\~статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1\~статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями\~4,\~5 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до\~статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені\~статтею 16 Цивільного кодексу України. Згідно\~статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до положень\~статті 87-88 Закону України «Про нотаріат»\~(в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису\~тобто 31.10.2020 року), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999\~року затверджено «Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Пункт 2 вказаної Постанови «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року (п. 87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22.02.2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14. Всупереч вище зазначеним нормам законодавства колишній приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович: - без оригіналу нотаріально посвідченого договору; - без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивачки за кредитним договором, протиправно вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивачки, посилаючись на норму пункту 2\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка втратила чинність з 22.02.2017 року, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису. Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та наявності підстав для задоволення позову. З відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору як за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. на підставі ст.141 ЦПК України. Підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. у порядку ст.137 ЦПК України суд не вбачає, оскільки жодних доказів понесення вказаних витрат позивачкою суду надано не було, а саме заявлення вказаної вимоги не є належним чином підтвердженим фактом понесення відповідних витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved