Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Петрової Анастасії Ігорівни до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 29.12.2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Петрова Анастасія Ігорівна звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником відокремленої газифікованої споруди житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Боржником постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 11.01.2021 року. За договором постачання природного назу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строку та порядку, що визначені договором. На умовах договору позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачало природний газ, а відповідач [PERSON] отримувала його та використовувала для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач [PERSON] зобов`язана сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів. Відповідачем [PERSON] в період із січня 2021 року по жовтень 2023 року було спожито природний газ на загальну суму 14701,99 грн, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. У порядку досудового врегулювання спору, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в адресу відповідача [PERSON] , було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-24236-2023/220014750 від 07.07.2023 року в сумі 10703,06 грн (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишилась незадоволеною відповідачем [PERSON] . Заперечення щодо сплати боргу відповідачем [PERSON] не надано. Борг не сплачено. У зв`язку із вищенаведеним, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачем відзив у встановленому порядку не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: У позовній заяві представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Петрова Анастасія Ігорівна просить розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, у разі неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львовавід 20.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні (а.с. 22-23). В судове засідання призначене на 11.06.2024 року: - представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Петрова Анастасія Ігорівна - не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. У позовній заяві просила розгляд справи проводити без участі представника позивача. - відповідач [PERSON] - не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова повернувся конверт без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» із заявою-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 01.01.2021 року (а.с. 11). Згідно з довідкою про фінансовий стан, поточний стан рахунку 220014750 (сальдо) споживача [PERSON] , складає 14701,99 грн (а.с. 14). Відповідно до копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 07.07.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» просило [PERSON] сплатити основну заборгованість у сумі 18703,06 грн (а.с. 15). Згідно з копією інформаційної довідки щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №353157013 від 06.11.2023 року, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , - є [PERSON] (а.с. 12-13). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача у поданій заяві поданій на адресу Шевченківського районного суду м. Львова, зазначає, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб, на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 року «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила), визначено, що компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Вказаний обов`язок кореспондується і статтями 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п. 5 Правил, об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування. Відповідно до п. 21 Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Споживач вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт відповідача [PERSON] на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим, публічним, а відповідач [PERSON] порушила зобов`язання, пов`язане із своєчасною оплатою позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вартості спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2684,00 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимогст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved