Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що у січні 2024 року з листа приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О. П. від 30.01.2024 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 30.01.2024 року їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження ВП № 67911699, яке відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Золотих О. О. № 2006 від 23.09.2021 року про стягнення із неї заборгованості в розмірі 18579,13 грн за Кредитним договором № 010/0356/82/0945425 від 13.06.2016, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 27.11.2020 по 15.08.2021 року. У виконавчому написі вказується, що на підставі договору від 09.04.2020 року право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Згідно із виконавчим написом заборгованість складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 13633,48 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4295,65 грн; за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Така інформації стала для неї повною несподіванкою, так як вона повернула усі отримані кредитні кошти і відповідно не має заборгованості за вказаним кредитним договором. Вважає, що виконавчий напис № 2006 від 23.09.2021 року, вчинений з грубими порушеннями Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і як наслідок підлягає визнанню його таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що приватним нотаріусом вчинений виконавчий напис без будь-якого попередження її як боржника, без з`ясування її позиції з цього приводу, хоча вона повернула всі отримані кошти, без направлення їй письмової вимоги та в порушення вимог п.2 Переліку документів, без отримання обов`язкових документів, що підтверджують як суму боргу, так і її безспірність. У вчиненому спірному виконавчому написі взагалі не вказано на підставі яких документів останній був вчинений. Нотаріус повинен був вчиняти виконавчий напис за обов`язкової умови пересвідчення (перевірки) наявності заборгованості боржника на підставі наданих заявником документів, одним із яких обов`язково повинен бути відповідний Кредитний договір, розрахунок заборгованості, підтверджений відповідно, належним чином завіреною роздруківкою руху коштів по рахунку. Посилання приватного нотаріуса в своєму виконавчому написі на Кредитний договір, укладений між нею та АТ «Райффайзен Банк Аваль» не свідчить про наявність боргу, тим більше про його безспірність. Крім того, оспорюваний виконавчий напис, було вчинено на підставі лише Кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості і строків її погашення, засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (у разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Таким чином вважає, що є всі підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. від 23.09.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 2006, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 18579,13 грн., таким що не підлягає виконанню. 26.02.2024 ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області справу передано для розгляду за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова. \~ \~ \~ \~ Ухвалою головуючого судді від 12.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, стягнувши з відповідача понесені судові витрати (а.с. 39). Відповідач\~ ТОВ\~«Фінансова компанія\~«ЕЛ.ЕН.ГРУП» свого представника в судове засідання не направило, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Приватний \~нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. за місцем знаходження нотаріальної контори судових викликів і повідомлень не отримує. Згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 28 вересня 2022 року № 4091/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 2 від 06.09.2022 на підставі підпунктів «б» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з винесенням обвинувального вироку суду, який набрав чинності, та набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 23.11.2007 за № 6638 на ім`я [PERSON] , анульовано. Відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.07.2022 № 517/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] припинена з 27 липня 2022 року. Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О. П. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з такого: Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. був вчинений виконавчий напис, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 010/0356/82/0945425 від 13.06.2016 року, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Ел. Ен. Груп», заборгованість за період з 27.11.2020 по 15.08.2021 року в сумі 17929,13 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 13633,48 грн., простроченої заборгованості за відсотками 4295,65 грн. (а.с. 14). Постановою приватного виконавця Палігіна О. П. від 15.12.2021 за оскаржуваним виконавчим написом відкрите виконавче провадження ВП № 67911699 та 30.01.2024 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 15). Оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з такого: Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: …оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені Офіційний вісник України від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Ч. 2 ст. 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених в простій письмовій формі. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 23.09.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, вчиненого в простій письмовій формі. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд вважає за недоцільне обговорювати інші порушення, допущені приватним нотаріусом при вчинення оскаржуваного виконавчого напису. \~ \~ \~ \~ \~ У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц (провадження №61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що із позивача стягнуто грошові кошти за Кредитним договором № 010/0356/82/0945425 від 13.06.2016, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Ел. Ен. Груп». Однак в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б підтверджували, що саме за цим договором до ТОВ «Фінансова компанія «Ел. Ен. Груп» перейшло право вимоги до позивача. Зокрема, не надано вищевказаного договору відступлення прав вимоги та додатків до нього. Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором № 010/0356/82/0945425 від 13.06.2016. Таким чином, безспірність заявлених вимог на час вчинення виконавчого напису викликає у суду обґрунтовані сумніви, як і добросовісність нотаріуса при перевірці вимог стягувача до вчинення виконавчого напису. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, також у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення позову. Згідно з пунктом 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ст. 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 14.02.2024 адвокатом Коваленком О. Ю. (а.с. 18). Позивач сплатив на користь адвоката 10000 грн за договором про надання правничої допомоги, що підтверджується довідкою адвоката від 16.02.2024 (а.с. 20) та актом здачі-прийняття послуг, згідно з яким адвокат надавав правничу допомогу (а.с. 19). У акті здачі-прийняття послуг не зазначений витрачений адвокатом час на вчинені дії. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, сталої судової практики у цій категорії справ, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір компенсації витрат на правничу допомогу до 3000 грн. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн, які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved