Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

У березні\~2024\~року [PERSON] звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та на своє утримання як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Обґрунтовуючи позов, вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2017 року, який розірвано рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.11.2023 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім того, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, жодного доходу, крім щомісячної соціальної допомоги вона не має, просить суд стягнути аліменти на своє утримання як матері дитини. Враховуючи, що проживання дітей з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обов`язку їх виховувати, піклуватися про них та матеріально забезпечувати, позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач 29.03.2024 року подав до Бобринецького районного суду Кіровоградської області відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує щодо сплати аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі, зазначеному а позовній заяві. В частині стягнення аліментів на утримання позивачки як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку заперечує, вказує, що позивачка, окрім щомісячної соціальної допомоги в розмірі 860 грн., отримує дохід від земельної ділянки площею 19.16 га., власником частини якої вона є, вказує що в позовній заяві не міститься відомостей на підтвердження його платоспроможності оскільки він працює вчителем фізичної культури та отримує заробітну плату в розмірі 10600 грн. на місяць, додаткових джерел доходу немає. Просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме: в частині стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити, а в частині стягнення аліментів на утримання позивачки як матері дитини до досягнення дитиною три річного віку - відмовити. Позивач 09.04.2024 року подала до Бобринецького районного суду Кіровоградської області відповідь на відзив, в якому зазначила, що дійсно вона є власником частини земельної ділянки площею 19.16 га., але вона не займається її обробітком та не здає в оренду будь-якому фермерському господарству, отже не отримує від неї прибутку, крім того у неї є обов`язок утримувати це майно та сплачувати податкові зобов`язання, що підтверджуються відповідними квитанціями. Вказує, що відповідач є працездатною особою та має матеріальну можливість утримувати її, оскільки за період з січня по березень 2024 року отримує заробітну плату в розмірі 13395 грн. 75 коп. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила задовольнити. Зазначені позиції сторони висловили в судовому засіданні 23.04.2024 року. Суд, дослідивши обставини справи, оцінивши надані по справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 січня 2014 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 лютого 2022 року. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.182 ч.2 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 3 ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України визначено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За таких обставин і відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, розмір яких з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин і розміру заявлених позовних вимог, суд визначає у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення повноліття найстаршою дитиною ( [PERSON] ), аліменти на утримання [PERSON] слід стягувати у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст. 84 та ст. 86 і 88 цього Кодексу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трьох років має виконуватись з огляду також на те, що позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Крім того, суд враховує, що відповідач заперечує щодо сплати аліментів на утримання дружини. Разом з тим, заявлений позивачкою розмір аліментів на її утримання у сумі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) є обтяжливим для відповідача, оскільки, як встановлено судом, відповідач працює вчителем та отримує офіційний дохід в розмірі 13395 грн. 75 коп. Доказів протилежного суду не надано. Таким чином суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] ,\~ [INFO] ,трирічного віку. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. (1211 грн. 20 коп. за кожну позовну вимогу). На підставі викладеного,

Outcome: approved