Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

11.03.2024 представник позивачки адвокат Брух А.О. звернувся до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на час навчання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходів). В обґрунтування позову послався на те, що за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.03.2009 Відповідач сплачував на користь Позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів заробітку. В подальшому рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.05.2023 у справі №459/784/23 частково задоволено позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів та стягнення таких у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 18 річного віку. 07.03.2024 р. [PERSON] досягнула повноліття і стягнення аліментів з Відповідача було припинено. Однак, на даний час, спільна донька сторін продовжує навчання у вищих навчальних закладах. Відповідно до довідки №97 від 21.02.2024 р. [PERSON] , [INFO] дійсно навчається на ІІІ курсі у ВСП «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету» за освітньо-професійним ступенем «Фаховий молодший бакалавр» (спеціальність «Право, форма навчання денна, умови навчання контракт. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025). Окрім цього, згідно довідки №0603-27 від 13.02.2024 [PERSON] є студенткою І курсу факультету слідчої та детективної діяльності Національного юридичного факультету ім. Ярослава Мудрого, спеціальність «право», зарахована 10.08.2023 нормативний термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, форма фінансування: за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Форма навчання заочна. \~ \~ \~ \~Представник позивача зазначає, що [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . У зв`язку із навчанням дочки, Позивачка змушена нести витрати пов`язані із її навчанням, а саме оплатою вартості навчання в навчальних закладах, оплатою проїзду, придбанням одягу, їжі, так як дочка у зв`язку із навчанням не має змоги працювати та не отримує стипендії. Також представник позивача вказав, що відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги, не зважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, тому вимушена ставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду, тому покликаючись на ст. 199 СК України просить позов задовольнити. Ухвалою від 28.03.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 22.04.2024 з повідомленням сторін, який відкладено востаннє на 10.06.2024. 13.05.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просив позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2500грн. В обґрунтування зазначив, що з 03.03.2009 по 22.05.2023 він стабільно сплачував аліменти в розмірі частки заробітку а не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дочку. Зазначає, що з 2015 року погіршилося його матеріальне становище, у зв`язку із народженням ще 2-х дітей від другого шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 07.06.2022 у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та невідповідністю виконуваній роботі він був звільнений з роботи. 27.09.2022 його визнано інвалідом 3-ї групи по профзахворюванню. Зазначає, що його загальний дохід становить на листопад 2023 року 27828,92грн. Приймаючи до уваги те, що в нього 3 дітей, а він є інвалідом 3-ї групи, потребує постійного лікування, тому немає змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки його доходу, а відтак його допомого не може становити вище 2500грн. З рахуванням додаткових пояснень від 03.06.2024 погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/9 частки від його доходу. 21.05.2024 представник відповідачки подав відповідь на відзив у якому зазначив, що при підготовці позовної заяви та визначенні розміру аліментів, які Позивачка просить стягувати з Відповідача, ними враховано те, що на утримання Відповідача є інші неповнолітні діти. Ними також взято до уваги рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22.05.2023 р. у справі №459/784/23 за позовом [PERSON] про зменшення розміру аліментів (з до 1/6 частки), які стягувались на дочку від першого шлюбу [PERSON] . Звертає увагу суду на тому, що дохід Відповідача (лише офіційний) становить 27828 грн. (пенсія і регресні виплати). Вважає, що дана сума аліментів (у розмірі 1/6 частки від доходу)аж ніяк не є завищеною. У разі присудження такої судом, у Відповідача після відрахування аліментів на час навчання залишиться дохід у розмірі 23\~190 грн.У даному випадку такий розмір аліментів на час навчання повнолітньої дитини аж ніяк не призведе до погіршення матеріального становища Відповідача. Згідно довідки МСЕК №621004 серії 12ААГ вбачається, що [PERSON] є інвалідом 3 групи по професійному захворюванні. Останньому протипоказана важка праця з дією пилу, газів, токсичних подразнюючих речовин. З наданої довідки підтверджується те, що Відповідачу не протипоказано працювати на роботах без шкідливих факторів, тому посилання Відповідача на скрутне матеріальне становище не заслуговує на увагу. Останній не вживає заходів, щодо працевлаштування. У той же час, Позивачка яка також є особою з інвалідністю 3 групи, з метою забезпечення інтересів доньки в том числі для забезпечення їй належної освіти та здобуття професії, остання продовжує працювати. Позивачка окрім сплати за навчання доньки на даний час забезпечує останню житлом, одягом продуктами харчування, додатковими витратами на засоби гігієни тощо. Адже у зв`язку із навчанням спільна дочка сторін не має можливості працювати та забезпечувати себе самостійно. Посилання Відповідача на те, що останній згідний сплачувати аліменти на час навчання розмірі 2500 грн. не заслуговують на увагу, оскільки право вибору способу (частка від заробітку чи тверда сума) стягнення аліментів регламентоване ст.182 СК України, і таке право залишається за Позивачкою. Беручи до уваги наведене вище, вважає, що дохід Відповідача, його стан здоров`я та сімейний стан надає йому можливість сплачувати аліменти на час навчання дитини у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю. Позивачка зазначила, що донька навчається одночасно у двох навчальних закладах у м. Харків та у м. Тернопіль. Одночасно на денній формі навчання в двох закладах не може навчатись. Вартість навчання доньки в університеті складає 20000грн в рік. У відповідача відсутня заборгованість по аліментах, сплатив їх в повному розмірі. Однак, жодного разу не дав коштів дитині на подарунок, на лікував, зазначав, що це входить в аліменти. Також зазначила, що є інвалідом 3-ї групи, при цьому продовжує працювати, щоб забезпечити матеріальне утримання для дочки. Відповідач та його представник у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити частково. Відповідач зазначив, що є інвалідом 3-ї групи, має на утриманні ще двоє дітей віком 9 і 4 років, потребує постійного лікування у зв`язку із професійним захворюванням. При цьому зазначив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/9 частки його доходу до закінчення навчання в коледжі на стаціонарі. Представник відповідача зазначив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/9 частки доходу. При цьому, зазначив, що немає підстав стягувати аліменти на час навчання в навчальному закладі на заочній формі навчання. Після переведення на очну форму навчання, нехай звертається повторно із заявою про стягнення аліментів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у який був розірваний у 2008 році. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . На підставі рішення Червоноградського місцевого суду Львівської області від 03.03.2009 року з [PERSON] стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з 03.12.2008. В подальшому рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.05.2023 у справі №459/784/23 частково задоволено позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів та стягувались аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 18 річного віку. 07.03.2024 р. [PERSON] досягнула повноліття і стягнення аліментів з Відповідача було припинено. На даний час, спільна донька сторін продовжує навчання у вищих навчальних закладах. Відповідно до довідки №97 від 21.02.2024 [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається на ІІІ курсі у ВСП «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету» за освітньо-професійним ступенем «Фаховий молодший бакалавр» (спеціальність «Право, форма навчання денна, умови навчання контракт. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025). \~ \~ \~ \~Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців за №381332 від 10.08.2021 вбачається, що вартість навчання [PERSON] складає: 66240 грн., а саме за період 2023 2024 навчальний рік 17280,00 грн., за 2024 -2025 навчальний рік -14000,00 грн. [PERSON] у 2021 та у 2022 проведено оплату за 2021-2022 р.р., за 2022-2023р.р., що підтверджується квитанціями від 13.08.2021 та 21.07.2022 відповідно. Окрім цього, згідно довідки №0603-27 від 13.02.2024 [PERSON] є студенткою І курсу факультету слідчої та детективної діяльності Національного юридичного факультету ім. Ярослава Мудрого, спеціальність «право», зарахована 10.08.2023 нормативний термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, форма фінансування: за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Форма навчання заочна. Також, згідно договору №1б/з про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, вартість навчання доньки сторін становить 80000 грн., а саме за 2023-2024 р.р. - 20000 грн., за 2024-2025 р.р. 20000 грн., за 2025-2026 р.р. 20000 грн., 2026-2027 р.р. - 20000 грн. [PERSON] у 2023 проведено оплату за 2023-2024 р.р., що підтверджується квитанцією від 15.08.2023. \~ \~ \~ \~ [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 19.12.2023 та копією паспорта [PERSON] . Згідно довідки МСЕК №841457 серії ААВ вбачається, що [PERSON] є інвалідом 3 групи по загальному захворюванні, інвалідність встановлено безтерміново. Заробітна плата Позивачки становить 10900 грн., що підтверджується довідкою про її доходи виданої ПП «Застава» 15.05.2024, загальна сума доходу за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року становить 63565,66грн. Окрім цього, [PERSON] отримує пенсію у розмірі 2980 грн., згідно довідки №24 від 15.05.2024, сума пенсії за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року складає 17000,00грн. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.11.2013, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Згідно довідки МСЕК №621004 серії 12ААГ вбачається, що [PERSON] є інвалідом 3 групи по професійному захворюванні. Останньому протипоказана важка праця з дією пилу, газів, токсичних подразнюючих речовин. Рекомендовано лікування в профпатолога, пульмонолога, невропатолога. Згідно з довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії виданої Головним управлінням ПФУ у Львівській області 02.01.2024, за період з 01.11.2022 по 30.11.2023 розмір пенсії [PERSON] нарахований - 216871,60грн; відрахування аліментів з пенсійної виплати [PERSON] становлять 51880,92грн. Згідно з довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої страхової виплати виданої Головним управлінням ПФУ у Львівській області 02.01.2024, за період з 01.01.2023 по 30.11.2023 розмір страхових виплат [PERSON] нарахований 119272,92грн; відрахування аліментів з страхових виплат [PERSON] становлять 41692,14грн. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з частиною 1 статті 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинна довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Як вбачається з довідки, довідки №97 від 21.02.2024 [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається на ІІІ курсі у ВСП «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету» за освітньо-професійним ступенем «Фаховий молодший бакалавр», спеціальність «Право, форма навчання денна, умови навчання контракт. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Окрім цього, згідно довідки №0603-27 від 13.02.2024 [PERSON] є студенткою І курсу факультету слідчої та детективної діяльності Національного юридичного факультету ім. Ярослава Мудрого, спеціальність «право», зарахована 10.08.2023 нормативний термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, форма фінансування: за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Форма навчання заочна. Отже,\~\~ [PERSON] потребує матеріальної допомоги, зокрема на витрати, пов`язані з навчанням, а її батько має можливість таку допомогу надавати, так як отримує пенсійну та страхову виплати, про що вказує у відзиві на позов та не заперечує, що може надавати таку допомогу. При цьому, суд вважає доводи сторони захисту, що відсутні підстави стягувати аліменти на час навчання доньки [PERSON] у навчальному закладі за заочною форою навчання безпідставними, оскільки обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків, не врахував можливість відповідача надавати матеріальну допомогу та фактично переклав обов`язок піклуватися та забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, винятково на її матір, що є порушенням норм закону. (Постанови ВС від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі №308/2268/16-ц та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц). Конструкція статті 199 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд враховує ті обставини, що відповідач має на утриманні двоє дітей від другого шлюбу, є інвалідом 3-ї групи, потребує лікування у зв`язку із професійним захворюванням. З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що повнолітня дочка відповідача у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідачем не спростовано можливість надання матеріальної допомоги, при цьому він сам не заперечує, що отримує пенсійну та страхову виплати, а також враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і стягнення з відповідача на утримання дочки аліментів в розмірі 1/7 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2024 представник позивачки звернувся до суду з указаним позовом, а тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на повнолітню дочку [PERSON] до закінчення навчання у навчальному закладі (30.06.2027), але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, припинити виплату аліментів у випадку припинення навчання. Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам ст.192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 29.02.2024 між адвокатом Брух А.О. та [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг. Окрім цього, адвокатом Брух А.О. видано ордер серії ВС № 1207662 на надання правничої (правової) допомоги позивачу. На підтвердження факту виконання умов надання правової допомоги представником позивача надано: 1) калькуляцію оплати послуг з надання правової допомоги, згідно якого вартість юридичних послуг становить 5000,00 грн.; 2) додаток 1 до договору про надання юридичних послуг, згідно якого клієнт сплачує виконавцю кошти у сумі 5000,00 грн.. Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 року у справі № 686/5064/20. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial