Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-30 00:00:00

03 січня 2024 року [PERSON] звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №85236 від 31 жовтня 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за договором № 536618743 від 06 січня 2020 року в сумі 28547 грн. 34 коп. та стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що у серпні 2023 року із загальнодоступного ресурсу «АСВП» позивач дізнався, що приватним виконавцем Гречин Н.В. винесено постанову про примусове стягнення з позивача боргу на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» в сумі 28547,34 грн., на підставі виконавчого напису № 85236 від 31.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. 26 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 64688632. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 64688632, виконавчим написом, позивач вважає стягнення з нього за виконавчим написом нотаріуса заборгованості необґрунтованим, виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на його доходи. Зазначає, що між позивачем і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відсутній кредитний договір, який зазначено як підстава для вчинення нотаріусом виконавчого напису. Договір № 536618743 від 06.01.2020 року, копія якого була подана нотаріусу не містить підпису позивача. Відповідач не надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису доказів підтвердження того, що саме позивач зареєструвався на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет та пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів, здійснив акцептування договору про надання кредиту, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, факт надання кредитних коштів не підтверджений. \~ \~ \~ \~Вказане слугувало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. (а.с.1-9) Ухвалою від 05 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін. (а.с. 46-49) 24 січня 2024 року від представника відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Тимошенко О.О. через електронний кабінет ЄСІТС на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким він заперечує проти позовних вимог та просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити, оскільки всі вчинені відповідачем дії буди здійснені у відповідності до положень чинного законодавства України укладений кредитний договір № 536618743 засвідчено електронним підписом боржника, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивачем у позовній заяві не наводиться доказів щодо спростування зарахування грошових коштів на банківську картку та їх сплати за даним договором, тим самим підтверджуючи факт виникнення заборгованості за даним договором. Таким чином стягнення заборгованості проводилось у безспірному порядку на підставі кредитного договору, а отже є підставою для вчинення виконавчого напису, який, в свою чергу, не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право в стягувача виникло раніше. (а.с.64-68) 14 лютого 2024 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що момент вчинення виконавчого напису нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та нечинним за рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, що набрало законної сили, а тому законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на договорі не існувало. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору №536618743 від 06.01.2020 року. Сам виконавчий напис № 85236 від 31.10.2020 року містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку (зокрема, зазначено тільки Договір № 36618743 від 06.01.2020 року, договір відступлення прав вимоги) та не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Позивач також звертає увагу суду на те, що неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. В матеріалах виконавчого напису відсутні первинні документи про розмір заборгованості та докази про одержання відповідачем коштів. Факт надання кредитних коштів позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не підтверджений жодними доказами. Відповідач не надав нотаріусу жодних первинних документів про перерахунок коштів позивачу. Відповідач не надав нотаріусу жодного доказу отримання Позивачем коштів, при цьому матеріали виконавчого напису взагалі не містять вказівки на визначення дат і сум отриманих відповідачем коштів з посиланням на копії первинних документів (платіжних доручень, меморіальних ордерів, банківської виписки, тощо). Матеріали оспорюваного позивачем виконавчого напису справи не містять розрахунку заборгованості від первісного кредитора - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Доданий до оспорюваного виконавчого напису документ під назвою виписка, за підписом директора відповідача виконаний не з дати укладення кредитного договору - 06.01.2020 року, а лише з 05.08.2020 року, і не містить у собі алгоритму і формулу розрахунку та взагалі не дає можливість встановити дійсний факт наявності та розмір заборгованості за кредитним договором. Із зазначеного розрахунку неможливо встановити порядок утворення зазначеної суми заборгованості за всіма її складовими, оскільки розрахунок складено представником відповідача, відповідач не був стороною кредитного договору, в розрахунку зазначені нічим не підтверджені відомості до укладення договору факторингу. Таким чином, за наявними в матеріалах виконавчого напису документами встановити та перевірити зазначену відповідачем у оспорюваному виконавчому написі суму заборгованості неможливо, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі. А відтак жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє відповідач у документах на вчинення оспорюваного виконавчого напису та у виконавчому написі, а саме, що позивач отримав кредит за договором №536618743 від 06.01.2020 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», та наявність заборгованості за наданим кредитом, матеріали виконавчого напису не містять. У матеріалах виконавчого напису відсутні допустимі докази на підтвердження наявності у позичальника заборгованості за кредитним договором у заявленому Відповідачем розмірі, жодних первинних документів на підтвердження заборгованості позивача перед Відповідачем приватному нотаріусу не було подано. Матеріали виконавчого напису не містять документів, що підтверджували б факт зміни кредитора з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» та з ТОВ «ТАМОН ПЛЮС» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». Таким чином, не знайшов свого документального підтвердження факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС», і відповідно до Відповідача за кредитним договором № 536618743 від 06.01.2020 року. В тексті виконавчого напису є посилання на договори Відступлення прав вимоги, водночас, копій договорів матеріали виконавчого напису не містять. Крім того, неможливо із наявних матеріалів виконавчого напису дійти висновку, що вони були нотаріально посвідченими. Позивач зазначає, що встановити, чи міг приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного напису взагалі перевірити факт зміни кредитора з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» та з ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» на ТОВ «ФIHAHCOBA КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» щодо кредитного договору № 536618743 від 06.01.2020 року і відповідно наявність у відповідача до позивача права грошової вимоги за кредитним договором № 536618743 від 06.01.2020 року - неможливо. Нарахування відсотків за кредитним договором, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис здійснено з порушенням вимог закону, оскільки здійснювалось після закінчення строків кредитування, визначених кредитним договором. Тобто, про відсутність безспірності вимог відповідача, також, свідчить, той факт, що нарахування процентів відповідачам здійснювалось за період з 05.08.2020 року по 05.08.2020 року (тобто за 1 день). Водночас, згідно п. 1.2 кредитного Договору Строк, на який надається кредит - 30 календарних днів. Враховуючи дату підписання кредитного договору №536618743 від 06.01.2020 року, строк його дії закінчився 04.02.2020 року. Після 04.02.2020 року, тобто, після закінчення строку дії договору у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» і Відповідача не було підстав для нарахування відсотків. Всупереч положенням ст. 1048 та 1050 ЦК України, Відповідачем нараховано розмір відсотків за користування кредитом за період з 05.08.2020 року по 05.08.2020 року згідно виконавчого напису від 31.10.2020 № 85236, після закінчення строку дії кредитного договору № 536618743 від 06.01.2020 року (строку кредитування). Після закінчення строку дії договору (строку кредитування) Відповідач не мав право нараховувати ні комісії, ні відсотки за користування кредитом. Наведене вкотре доводить відсутність безспірності вимог Відповідача, викладених у виконавчому написі від 31.10.2020 № 85236. У зв`язку з викладеним, просить задовольнити позов у повному обсязі.(а.с.75-92) В судове засідання позивач не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.115) Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до суду не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, в поданому відзиві заперечив проти позовних вимог, однак причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. до суду не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся як шляхом направлення судової повістки, копії ухвали, які повернулись до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, так і до ЕК ЄСТІС користувача. (а.с.75,80,111,113,121). Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань від третьої особи до суду не надходило.(а.с. 84,96,117,124) Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 січня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 536618743, згідно якого товариство зобов`язується надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 7300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані за п. 1.4 цього Договору. Кредит надається строком на 30 днів, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,77 процентів від суми кредитну за кожний день користування кредитом.(а.с.103-104) 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем видано виконавчий напис № 85236 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 536618743 від 06 січня 2020 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанси», заборгованості за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року на загальну суму 28547,34 грн. (а.с.79) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною від 02 березня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64688632 на підставі даного виконавчого напису. (а.с.17-18) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною від 26 липня 2021 року у виконавчому провадженні № 64688632 накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] (а.с.19-20) Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, а не з 01.11.2017 як зазначено приватним нотаріусом. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За висновками постанови Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса №85236\~від 31\~жовтня 2020\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, не надав суду докази того, що виконавчий напис №85236 від 31.10.2020 року було вчинено на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, факт наявності безспірної заборгованості в судовому засіданні не встановлений. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача.

Outcome: approved