Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

23 лютого 2024 року позивач ПрАТ ««Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. В обґрунтування позову зазначено, що ПрАТ ««Миколаївська теплоелектроцентраль» відповідно до мети та предмету діяльності є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва. В опалюваних сезонах 2020-2022 роках Позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку по [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваних сезонів. На ім`я божника, відповідального квартиронаймача за адресою [ADDRESS] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання. Позивач вказує, що ним було надано теплову енергію за період з 12.11.2020 року по 31.12.2023 року на суму 36309,68 грн., за яку відповідач не сплатили, отже не виконали своїх зобов`язань в повному обсязі, чим завдано позивачу матеріальну шкоду. Надіслане відповідачу попередження №298-ф4 від 12.05.2023 року залишилося без задоволення та відповіді. За такого, позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою суд від 28.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник Позивача в судовому засіданні 29.04.2024 року підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації. Надала суду відзив на позовну заяву в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. У відзиві зазначає, що згідно технічної документації станом на грудень 2017 року у квартирі [ADDRESS] , було демонтовано централізовану систему опалення та станом на вересень 2018 року влаштовано 2-х контурний турбокотел, переобладнано систему опалення, опломбовано лічильник газу, тому відсутні підстави для нарахування сум за послуги теплопостачання за вказаний період. До відзиву було надано Технічні умови, Акт про відключення квартири від 27.12.2017 року, лист Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 29.01.2018 року, лист ТОВ "ЖЕК Забота", Технічні умови на реконструкцію системи газопостачання об`єкта, Робочий проект, Акт про прийняття в експлуатацію газового лічильника, Акт про прийняття закінченого будівництва об`єкту системи газопостачання. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру №466819 від 27.02.2024 року. На ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Центрального\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~18.10.2023\~року.\~по справі\~№490/5870/23\~ «Миколаївська теплоелектроцентраль» відмовлено у видачі судового наказу. Судом встановлено, що позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 12.11.2020 року по 31.12.2023 року, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. З наявного в матеріалах справи розрахунку боргу вбачається, що позивач надав теплову енергію за вказаний період на суму 36309,68 грн. Крім того, за період з 01.12.2020 року по 31.01.2022 року відповідачу нараховані 1013,97 грн. - сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 372,32 грн. - 3% річних. Щодо позиції відповідача, що в неї встановлена індивідуальне опалення, а квартира відключена від централізованої системи опалення суд зазначає наступне. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, у редакції чинній на час відповідних правовідносин, (далі - Правила №630), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4, у редакції чинній на час відповідних правовідносин (далі - Порядок №4). Згідно з пунктами 24, 25 Правил №630, у редакції на час виникнення відповідних правовідносин, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Пунктом 26 Правил №630, у редакції на час виникнення відповідних правовідносин, передбачалося, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Відповідно до пункту 1.2 Порядку №4, у редакції на час відповідних правовідносин, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП (житлового будинку (секції, під`їзду) або його окремих приміщень) орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Згідно з пунктом 2.1 Порядку №4 для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін мала приймати рішення, яке мало враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або окремого мікрорайону. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний термін надається заявникові (пункт 2.2 вказаного Порядку №4). При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є неможливість забезпечення, у разі відокремлення приміщення даного споживача (секції, під`їзду) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому (пункти 2.2.1 та 2.2.2 Порядку №4). Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи (пункт 2.5 Порядку №4). Пунктами 2.6, 2.7 вказаного Порядку №4, по закінченні робіт складається акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто єдиною законною підставою для відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від мереж централізованого опалення, на час виникнення відповідних правовідносин, є відповідний акт постійно діючої\~міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство станом на грудень 2017 року не передбачало. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано відповідного Акту постійно діючої міжвідомчої комісії, яка б дала згоду від відключення квартири [ADDRESS] від централізованої системи опалення. Також Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради в листах від 29.01.2018 року за №Р-69 та від 27.11.2017 року за №Р-1743 повідомляла громадянці [PERSON] (відповідачу пор справі), що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.09.2017 №821 визнано таким, що втратило чинність, рішення виконкому міської ради від 24.07.2009 №1571 "Про надання погодження при переведенні окремих квартир у багатоквартирних житлових будинках на влаштування автономних систем опалення та гарячого водопостачання" із змінами та доповненнями. Вказаним рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.07.2009 року №1571 було надано право Міжвідомчим комісіям\~адміністрацій районів\~міста надавати погодження на відключення від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирах житлових будинків, мешканці яких не отримують якісні послуги з теплопостачання та гарячого водозабезпечення, що підтверджено відповідними актами, а також технічними висновками житлово-експлуатаційних служб, тепло-, газо-, енергопостачальних підприємств і організацій про можливість влаштування приладів індивідуального опалення і гарячого водопостачання у квартирі. Виходячи з наведено, суд прийшов до переконання що відповідач [PERSON] самовільно відключила від мережі централізованого опалення квартиру [ADDRESS] , що є порушенням п. 25 Правил №630. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічна позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 607/25229/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 953/24063/19, від 19 серпня 2019 року у справі № 226/1437/16-ц, від 15 квітня 2021 року у справі № 576/2721/19, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15, постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 209/4950/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 683/2223/17, від 18 вересня 2019 року у справі № 215/1724/16-ц. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних\~послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007 року (із мінами та доповненнями) споживач теплової енергії вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає позовні вимоги ПрАТ ««Миколаївська теплоелектроцентраль» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved