Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

18.03.2024 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: - виділити позивачу в натурі в окрему інвентарну одиницю та визнати за ним право власності на частину житлового будинку «А-1» у складі приміщень: кімната 2-1, площею 3,2 кв.м., кімната 2-2, площею 13,5 кв.м., кімната 2-3, площею 4,5 кв.м., кімната 2-4, площею 9,7 кв.м., кімната 2-5, площею 11,6 кв.м., загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м., господарські будівлі та споруди літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», «г», вбиральня літ. «З», погріб літ. «Е», огорожа «№2, №3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -\~припинити зареєстроване\~за позивачем право спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями сарай літ. «В», сарай літ. «Г», погріб літ. «Е», огорожа №2,3, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 2/3 частини житлового будинку належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 3 2002 року позивач використовує сарай літ. «В», як літню кухню, а сарай літ. «Г», як гараж, тоді ж побудував не капітальну споруду вбиральню. 1/3 частина житлового будинку, яка належить на праві приватної власності позивачу, знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,06062 га, кадастровий номер 0321210100:00:018:0001. Земельна ділянка під 2/3 частиною житлового будинку, що належить на праві приватної власності [PERSON] , не приватизована та знаходиться у власності Валківської міської ради Харківської області. [INFO] [PERSON] померла, спадкова справа після її смерті не відкривалась, однак відповідно до ст.1270 ЦК України донька померлої [PERSON] та чоловік [PERSON] прийняли спадщину після її смерті, але не оформили. Наразі позивач має намір скористатися своїм правом, передбаченим ст.367 ЦК України на поділ житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що є в спільній часткові власності, але зробити цього не може у зв`язку зі смертю співвласника та небажанням спадкоємців оформлювати спадщину. Зауважив, що з 2002 року позивач проживає у спірному будинку, територія подвір`я чітко визначена і розподілена між співвласниками. Частина житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що пропонуються виділу, існують окремо від частини іншого співвласника. Частина житлового будинку, що належить позивачу, має окремий особовий рахунок, незалежну систему опалення, є окремі господарські споруди, якими користуються і окреме подвір`я, що відмежоване від території подвір`я померлого співвласника. Фактично понад 20 років існує два відокремлених домогосподарства. У правовому статусі нерухомого майна позивач, як власник своєї частки, не може здійснити реконструкцію без згоди іншого співвласника, так як потім неможливе прийняття в експлуатацію без іншого співвласника. Такі обмеження не дають позивачу в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його складових: право володіння, користування і розпорядження майном, що стало підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему інвентарну одиницю в судовому порядку та факт приватизації земельної ділянки лише під 1/3 частиною житлового будинку, що унеможливлює поділ нерухомого майна в порядку ст.367 ЦК України. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 01.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, надали заяви, в яких повідомили, що у відповідності до ст.1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON] , але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цей час не можуть через відсутність грошових коштів. Не заперечують проти виділу позивачу в судовому порядку 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Розгляд справи просять проводити за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи міський голова [PERSON] просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18.01.2002 державним нотаріусом Валківської ДНК Кобзар Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №60, спадкова справа №19 за 2002 рік, позивач є власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Інші 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.10.2002 цим же державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №1863, спадкова справа №271 за 2002 рік. 04.08.2003 позивачу видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №776753, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75, відповідно до якого передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0662 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Рішенням Валківської міської ради Харківської області №10 від 20.11.2015 перейменовано об`єкти топоніміки в [ADDRESS] . Рішенням Валківської міської ради Харківської області №1367 від 11.09.2020 упорядковано найменування місця розташування земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №776753, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75 від 04.08.2003, а саме: [ADDRESS] на [ADDRESS] . Згідно довідки ТОВ «Альянс» від 15.01.2024, після обстеження та проведення комплексу робіт встановлено, що позивачем, як власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з 2002 року нежитлова будівля сарай літ. «В» використовується як літня кухня, нежитлова будівля сарай літ. «Г» використовується як гараж, сіни літ. «а» переобладнані на тамбур. Переобладнання відбулося в 2002 році без проведення будівельних робіт і згідно нормативних актів України, що діяли на час переобладнання, не потребувало отримання дозвільної документації та вводу в експлуатацію. Вбиральня літ. «З» побудована без улаштування фундаменту і відноситься до категорії самовільного. Самовільного будівництва не виявлено. 05.02.2024 КП «Валківське БТІ» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частина якого належить позавачу, інші 2/3 частини [PERSON] , інвентаризаційна справа №419. Зі змісту висновку КП «Валківське БТІ» від 05.02.2024 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , власником 1/3 частини якого є позивач, яка складається із кімнат в житловому будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а2», тамбуром літ. «а3» та ганком. Технічна характеристика житлової нерухомості: кімната 2-1 площею 3,2 кв.м, кімната 2-2 площею 13,5 кв.м, кімната 2-3 площею 4,5 кв.м, кімната 2-4 площею 9,7 кв.м, кімната 2-5 площею 11,6 кв.м, загальною площею 42,5 кв.м, житловою 21,3 кв.м та господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», «г», вбиральня літ. «З», погріб літ. «Е», огорожа №2,3. Право власності на земельну ділянку підтверджується витягом з ДЗК НВ-6314806342021. За технічними показниками 1/3 частина об`єкта відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. [INFO] співвласник [PERSON] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №88 від 29.06.2010. Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру №75898472 від 20.02.2024. Згідно довідки про склад сім`ї №169/12-33 від 14.03.2024, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст.328 ЦК України). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст.319 ЦК України). Ч.1 ст.356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У постанові ВСУ від 03.04.2013 у справі №6-12цс13, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (ст.367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». Зі змісту постанови ВСУ від 04.12.2013 у справі №6-130цс13, ч.1 ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. З такими висновками погодилась ВП ВС в постанові від 25.03.2020 у справі №307/3957/14-ц (провадження №14-43цс20). Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові ВС від 03.03.2021 у справі №295/451/16-ц. Ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 №55, поділ і виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (п.1.2 Інструкції). Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси (п.2.2 Інструкції). Враховуючи неможливість поділу нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності через смерть співвласника, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved