Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив суд встановити факт належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 428536, зареєстрованого на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , а також встановити факт того, що заявник є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , яка проживала та було зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 5,22 га, розташована на території Бобровицької міської ради (раніше Ярославської сільської ради Боровицького району) Ніжинського району, Чернігівської області. Заявник вказує, що земельну ділянку померла йому заповіла за заповітом. Проте спадщину він не може оформити, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини розбіжностей у прізвищі матері та його прізвища - « [PERSON] » та « [PERSON] ». Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження, призначено розгляд справи в судовому засіданні, вирішено питання про витребування копії спадкової справи. Заявник, заінтересовані особи в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином (а.с.37-39). Заінтересовані особи -Бобровицька міська рада Чернігівської області, [PERSON] подали заяву про розгляд справи без їх участі, остання проти задоволення заяви не заперечує. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, доводи заявника в заяві не суперечать наявним у справі, доказам. Зокрема, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Ярославської сільської ради Бобровицького районну Чернігвської області, актовий запис № 21 від 20 жовтня 1969 року, батьками заявника [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 березня 1963 року, актовий запис № 6, Ярославської /сЗАГС, Бобровицького районну Чернігівської області, після одруження з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим Бобровицьким РВ УМВС України в Чернігівській області, [PERSON] народилась [INFO] у с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 258 від 21 травня 2021року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , місце смерті - Чернігівська область, Бобровицький район, село Ярославка, свідоцтво видано Бобровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.10). За життя [PERSON] 19 квітня 2021 року склала заповіт на належні їй на праві приватної власності земельні ділянки № [NUMBER] , загальним розміром 5,22 га, розташовані на території Ярославської сільської ради Боровицького району Чернігівської області, з них: земельна ділянка розміром 3,42 га, кадастровий номер 7420688400:03:002:0584; земельна ділянка розміром 0,06 га кадастровий номер 7420688400:04:002:0584; земельна ділянка розміром 1,74 га, кадастровий номер 7420688400:05:002:0584. Указані земельні ділянки заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено старостою Юхно Г.І. Ярославського старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області за реєстровим № 18-3 (а.с.11). Так, Бобровицькою державною нотаріальною контрою 13 жовтня 2021 року заведено спадкову справу №373/2021 після смерті [PERSON] , [INFO] , за заявою [PERSON] № 1335. Як вбачається з копії спадкової справи № 373/2021, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 428536 видано [PERSON] 26 червня 2006 року, яка проживає в с.Ярославка. Державний акт видано на підставі розпорядження № 83 Бобровицької районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року; земельна ділянка розташована на території Ярославської сільської ради, Бобровицького району, Чернігівської області, ділянка № 584. Державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 010685500202, дата реєстрації - 26 червня 2006 року. Загальна площа 5,22 га, з них: земельна ділянка розміром 3,42 га, кадастровий номер 7420688400:03:002:0584; земельна ділянка розміром 0,06 га, кадастровий номер 7420688400:04:002:0584; земельна ділянка розміром 1,74 га, кадастровий номер 7420688400:05:002:0584, (пай 584) (а.с.17). Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки від 21 березня 2024 року державний нотаріус Бобровицької державної нотаріальної контори Чернігівської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через недоведення родинних відносин із померлою у зв`язку із розбіжностями у прізвищах, а також у зв`язку із відсутністю документів на земельні ділянки (а.с. 26). За приписами ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пункт 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності з п. 7 даної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом. Враховуючи, що факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області, яка була матір`ю [PERSON] , має значення для оформлення останнім спадщини та іншим способом це встановити не можливо, суд приходить до висновку, про можливість задоволення даного факту, оскільки такий факт родинних відносин був підтверджений належними та допустимими доказами. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють структурні підрозділи територіальних органів Мін`юсту та не передбачено можливості внесення виправлень до вже виданих державних актів. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку, встановлення факту родинних відносин. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права на земельну ділянку. Зокрема, в якості обґрунтування вимог заяви, [PERSON] надано довідку Інституту мовознавства ім. О.О.Потебні № 131/1601 від 30 жовтня 2008 року, яка була видана [PERSON] та в якій зазначено, що прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » як українські варіанти є цілком ідентичні (а.с. 22). Отже, із наданих заявником документів вбачається, що написання прізвища заявника та його матері « [PERSON] » є ідентичним з написанням « [PERSON] ». Крім того, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно листа ВСУ 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 428536, виданий 26 червня 2006 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . В ході судового розгляду заявником доведено, а судом було встановлено, факт родинних відносин між заявником та його померлою матір`ю [PERSON] , отже заяву про встановлення факту правовстановлюючого документа було подано спадкоємцем відповідно до складеного заповіту. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів, факту родинних відносин між фізичними особами, має для заявника юридичне значення, оскільки дає право заявнику звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом для реалізації права на спадщину. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що померла [PERSON] , [INFO] була матір`ю заявника і що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 428536, зареєстрований 26 червня 2006 року, видано [PERSON] .

Outcome: approved