Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

До суду 03 січня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» про стягнення зі [PERSON] , заборгованості у розмірі 46000,00 грн. та судових витрат понесених у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7100 грн. 00 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим що 01.05.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 78672946відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 11500,00 грн. строком на 30 днів, дата повернення кредиту - 31.05.2023 року, базова процентна ставка - 2,5% в день. Договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленням, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Позивач на виконання умов договору перерахував на картковий рахунок відповідача 01.05.2023 року 11500,00 грн. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання по договору, своєчасно не повернув грошові кошти, в зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позикодавцем, яка станом на 29.08.2023 становить 46000,00 грн., з яких : 11500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 34500,00 грн. заборгованість за процентами Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 03.01.2024 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.45). Представник позивача ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі (а.с.5). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом отримання судової повістки (а.с.49, 53, 55, 58), в судове засідання не з`явився, про поважні причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За вказаних обставин, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалою суду від 06 червня 2024 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» є юридичною особою, має свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, основний виді діяльності - інші види кредитування (а.с.36, 37). \~ \~ \~ \~Між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] 01.05.2023 року укладено договір позики № 78672946 (далі Договір, а. с. 7-11). Згідно пунктів 1, 2 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Сума позики складає 11500,00 грн. грн. Кредит надається на строк 30 днів. Процентна ставка (базова)/день фіксована та становить 2,5%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%; пеня % день - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 90465,53% (а.с.7). Згідно п. 2.3 зазначеного Договору та Паспорту споживчого кредиту орієнтована загальна вартість для споживача за весь строк користування кредитом (в тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 20125,00 грн. (а.с.10 зворот). Відповідно до п. 5.3 Договору Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей Договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до п. 20 Договору, його укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно\~Закону України "Про електронну комерцію", Пункт 28 Договору містить, в тому числі прізвище, ім`я та по батькові позичальника [PERSON] , його РНОКПП, адресу місця проживання, реквізити паспорта та інформацію щодо реквізитів рахунка, на який він просить перерахувати суму позики (а.с. 8 зворот). Відповідач був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі одноразовим ідентифікатором 8pq86KyCGT (а.с.28). На виконання умов договору позивач 01.05.2023 року перерахував на картковий рахунок [NUMBER] [PERSON] суму 11500,00 грн., що підтверджується довідкою АТ «Таксомбанк» про перерахування грошових коштів (а.с.23). Зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором позики № 78672946 в сумі 46000,00 грн., з яких : 11500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 34500,00 грн. заборгованість за процентами (а.с.24-27). За змістом ст. ст.\~ 526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 2\~ ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8, 12\~ ст. 11 цього Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 цього Закону\~передбачено, що якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договір позики від 01.05.2023 року № 78672946 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Зібрані докази вказують на те, що між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» і [PERSON] укладено в електронній формі договір позики, на виконання якого ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» перерахувало на банківський рахунок відповідача кредит у розмірі 11500,00 грн., які [PERSON] зобов`язався повернути через 30 днів, тобто до 31 травня 2023 року і сплатити проценти за користування кредитом. Разом з тим, [PERSON] після закінчення строку кредитування не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. За загальним правилом (ч. 1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом щодо спростування розміру заборгованості, зазначеною позивачем. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення зі [PERSON] заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11500,00 грн. за договором № 78672946 є законними, обґрунтованими тому підлягають до задоволення. Щодо нарахування відсотків, то суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Згідно п.1.1. Договору проценти це грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою. За умовами кредитного договору № 78672946 від 01.05.2023 року сторони встановили строк кредитування - 30 днів. Даних щодо пролонгації Договору матеріали справи не містять (п. 6 Договору). З наданих ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» розрахунків слідує, що за період поза межами строку кредитування, позикодавець продовжував нараховувати саме проценти за «користування кредитом». Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих [PERSON] процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі\~ст. 625 ЦК України\~та, як наслідок - унеможливлює задоволення позовних вимог в частині стягнення заявлених процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, а саме 30 днів за договором позики. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору становить 8625,00 грн. (11500,00 грн. : 100% х 2,50% х 30 днів = 8625,00 грн.) за період з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року. Враховуючи, викладене, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 20125,00 грн., з яких : 11500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8625,00 грн. - заборгованість зі сплати процентів. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно ч. 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Згідно ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~ Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~ Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів»\~при поданні\~позову сплачено\~в дохід\~держави судовий\~збір у\~розмірі 2684,00\~грн.,\~що підтверджено\~наданим позивачем\~платіжним дорученням\~від 19\~грудня 2023\~року (а.с.6). Оскільки позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1174,25 грн. (20125,00 грн. х 100% : 46000,00 грн.= 43,75% 2684,00 грн. х 43,75% = 1174,25 грн.). Також позивач просить стягнути з відповідача, понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7100,00 грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року №03-08/2023, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та адвокатським обєднанням «Правовий діалог» (а.с.29-32); Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; Акт приймання- передачі наданої правничої допомоги щодо боржника [PERSON] та платіжну інструкцію про перерахування адвокатському об`єднанню 7100, 00 грн. 26.12.2023 року (а.с.33-35). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, часткове задоволення позову, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial