Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-27 00:00:00

06.03.2024 Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить: 1) зобов`язати АТ «Укрсиббанк» надати Позивачу відповідь на звернення, включаючи, але не обмежуючись, - Довідку про заборгованість та інформацію щодо Поручителя та процедури медіації (мирової угоди) повторно; 2) зобов`язати Національний банк України повторно провести перевірку - АТ «Укрсиббанк» - по фактах судового розгляду та заяв [PERSON] ; 3) винести окрему ухвалу щодо дій посадових осіб АТ «Укрсиббанк»; 4 ) притягнути до відповідальності посадових осіб АТ «Укрсиббанк». Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 2008 року [PERSON] , є клієнтом АТ «УКРСИББАНК». 03 жовтня 2023 р. Позивач звернувся до АТ «УКРСИББАНК» через офіційні канали зв`язку Банку, вказані безпосередньо ним, із письмовим зверненням про отримання інформації та проведення медіяційних процедур, перемовин щодо валютної позики у доларах. Також навіть після його офіційного звернення від 19 жовтня 2023 р. Щодо реакції від АТ «УКРСИББАНК» Позивач не отримав. Але відповідь Позивач отримав тільки 14 листопада 2023 р. і це все відбулось тільки після офіційного звернення Позивача до БНП [PERSON] . До цього Позивач мав повне ігнорування його звернення від 03 жовтня 2023 р. на адресу АТ «УКРСИББАНК». Відповідь була надана з порушенням строку, не по суті звернення. Позивачу було повністю відмовлено у досудовій процедурі медіації та врегулювання згідно Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про медіацію». Питання, які містилися у зверненні, не були розкриті ані повністю, ані частково. Позивач звернувся до регулюючого органу - Національного банку України, Відповідача-2 - зі скаргою від об листопада 2023 р. (вх. №К-і39б59/20/23б98) щодо порушення прав споживачів фінансових послуг, де вказав про порушення його прав, строків та просив Регулятора, зазначивши чіткі аргументи, факти та доводи, провести безвиїзну документальну перевірку Відповідача-1 - АТ «УКРСИББАНК». 05 грудня 2023 р. Позивач отримав відповідь Національного банку України за вих. №14-0004/89837 за підписом начальника управління захисту прав споживачів фінансових послуг Національного банку України Ольги Лобайчук, де не були надані жодні дані, але було процитовано відповідь АТ «УКРСИББАНК». Банк подає недостовірні дані Регулятору - Національного банку України, який приймає їх та верифікує, а після надає відповідь Заявнику, притому, що згідно поштового трекеру AT «Укрпошта» №0407039673951 та відповіді АТ «Укрпошта» від 21 лютого 2024 р. за вих. №і853-К-202402і6і009б-В на звернення [PERSON] від 16 лютого 2024 р. вказано, що відповідь АТ «УКРСИББАНК» була направлена тільки 09.11.2023 p ., а не 03.11.2023 p., тобто заднім числом, як це написали у відповіді, тобто - із порушенням строків, визначених Законом України «Про звернення громадян». Паралельно Позивач направив на електронну адресу БНП [PERSON] звернення про порушення співробітниками АТ «УКРСИББАНК» норм Принципів (Кодексу) корпоративного управління АТ «УКРСИББАНК» (затверджений загальними зборами акціонерів - локальний НПА), де вказав про неможливість отримати інформацію від французького банку, на що було отримано відповідь, шо вони направили його звернення до АТ «УКРСИББАНК», і що потрібно розібратись з цим питанням, але вони зазначили, що не мають ніякого контролю над АТ «УКРСИББАНК» та не роблять нагляду за ним. Також Позивач окремо звернувся із заявою до Головного управління з конкуренції, захисту прав споживачів і боротьби з шахрайством Міністерства економіки, фінансів, промислового і цифрового суверенітету Франції (DGCCRF), яке займається питаннями захисту прав споживачів. Вони (DGCCRF) прийняли дану інформацію, а також передали її до БНП [PERSON] , а потім представник Управління передав інформацію Позивачу від «компанії», що БНП [PERSON] є готовим розібратись та вже передав інформацію до українського банку АТ «УКРСИББАНК» - і що тільки вони повинні дати раду зазначеному питанню. На жаль на момент подачі цієї позовної заяви ані АТ «УКРСИБАНК», ані Національний банк України не роблять жодних конструктивних кроків для вирішення питання Позивача щодо валютної позики. 11 грудня 2023 р. Позивач у офіційний спосіб повторно звернувся до АТ «УКРСИББАНК» із заявою на відповідь голови правління АТ «УКРСИББАНК» Лорана Філіпа Ніколя Шарля Дюпуша від 30 листопада 2023 р. за вих. №27-1-01/29044 та отримання інформації по суті правовідносин згідно CODE DE CONDUITE DU GROUPE BNP PARIBAS та нормативно- правових актів Республіки України. Й знов не отримав дати реєстрації, вхідного номеру, виконавця, а згодом й самої відповіді, як такої. Тобто вже вдруге, у систематичний спосіб, АТ «УКРСИББАНК» порушив норми законодавства України. З цього приводу Позивач надіслав скаргу до Відповідача-2 - Національного банку України - від 17 січня 2024 р. за вх. № К-139659/23/1161. Позивач звернувся й до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 17 січня 2024 р. із зазначеного питання. У відповіді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за підписом директора департаменту моніторингу додержання інформаційних прав Андрія Панкова від 15 лютого 2024 р. за вих. №9347.4/К-і98з.з/24/45.4 було зазначено, що Уповноважений провадження відкрив, провів деяку перевірку та отримав відповідь від посадових осіб АТ «УКРСИББАНК», що вони «трошки загубили ту «цидулку», десь там на сервері, а потім раптом знайшли та провели співбесіди з співробітниками», тобто - факт втрати є офіційно підтвердженим, проте незрозумілим залишається те, як повторне звернення Позивача на адресу АТ «УКРСИББАНК» від 11 грудня 2023 р. було знайдено (а воно було надіслано одразу на декілька офіційних каналів зв`язку Банку), а відповідь зроблена (аж 29 січня 2024 р. засобами електронної пошти, тобто, через 49 днів), але знов не по суті питання, як й на попереднє звернення від 03 жовтня 2023 р. Таке ж підтвердження надав й Національний банк України у відповіді начальника управління захисту прав споживачів фінансових послуг Ольги Лобайчук від 13 лютого 2024 р. за вих. №14-0004/11040, тобто - факт прострочення надання відповіді з боку АТ «УКРСИББАНК» достеменно встановлений повноважними органами - як мінімум, двома. На підставі вищевикладеного Позивач змушений був звернутися до суду за захистом його прав, та просить суд задовольнити його вимоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 справу передано головуючому-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.03.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 02.04.2024 на адресу суду від представника Відповідача-2, Національного банку України - Бірюк Ірини, засобами поштового зв`язку «Укрпошта» надійшов відзив на позовну заяву Позивача у якому просить суд у задоволенні позову відмовити з огляду на таке. Представник Відповідача -2 вважає, що провадження у частині позовних вимог до Національного банку України має бути закрито, оскільки спір в частині позовних вимог до Національного банку є публічно-правовим та не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності правових підстав для проведення Національним банком перевірки АТ «Укрсиббанк». Національним банком здійснюється належний банківський нагляд за АТ «Укрсиббанк» з урахуванням чого покликання Позивача про нібито протиправну бездіяльність НБУ, позовні вимога про зобов`язання провести перевірку не підлягає задоволенню. При цьому, Національний банк зазначає, що положеннями Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про Національний банк України», Положення №276, Положення №346 не передбачено проведення перевірок на підставі скарг (запитів, звернень) юридичних чи фізичних осіб. Підсумовуючи вищевикладене, Відповідач-2 просить у задоволенні позовних вимог до Національного банку про зобов`язання провести перевірку - відмовити. 05.04.2024 до канцелярії суду представником Відповідача -1 АТ «Укрсиббанк» за довіреністю Н.С. Дудар подано відзив на позовну заяву. Представник Відповідача-1 зазначає, що АТ «Укрсиббанк» є юридичною особою, що створена та діє на підставі законодавства України. BNP PARIBAS S.A. є одним із акціонерів АТ «Укрсиббанк», вказана компанія є резидентом Франції та не має офіційних представництв в Україні. У позові [PERSON] взагалі не зазначив, які правовідносини пов`язують його з BNP PARIBAS S.A., не вказав яким чином рішення суду може вплинути на права та обов`язки BNP PARIBAS S.A. Таким чином, у позові позивачем не викладені підстави для залучення третьої особи, як це передбачено процесуальним законом. Також, представник Відповідача-1 зазначає, що 26.03.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11322296000. Відповідно до умов договору Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 100 000,00 дол. США. [PERSON] свою чергу, зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що передбачені умовами договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26.03.2038 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті: - застава нерухомості, а саме квартири, загальною площею 101,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та є власністю [PERSON] ; - порука [PERSON] . Оскільки зобов`язання не виконувалися належним чином, Банк був змушений звернутися до Суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.02.2012 року у справі № 2-494/2012 за Позовом АТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] , [PERSON] - стягнуто солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року у справі №335/12646/13-Ц за позовом [PERSON] до АТ «УКРСИББАНК» - договір поруки №191468 від 26.03.2008 року визнано недійсним. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року залишено без змін. В подальшому, поручитель - [PERSON] - звернувся до Суду з заявою про перегляд рішення від 06.02.2012 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запорожжя від 15.09.2014 року (справа № 335/12646/13-Ц) було визнано недійсним Договір поруки. 3 огляду на вищевикладене, 21.01.2015 року по справі № 754/17198/14-ц Деснянським районним судом міста Києва за нововиявленими обставинами було скасовано рішення суду від 06.02.2012 року та ухвалено нове рішення, за яким стягнуто з Позичальника на користь Банку кошти в розмірі 114 320 доларів США 29 центів та судові витрати у сумі 1820,00 грн. Щодо необґрунтованості вимоги про зобов`язання надати відповідь на звернення позивача повторно. 03.10.2023 р. [PERSON] звернувся до АТ «Укрсиббанк» з листом, в якому запропонував банку провести переговори та позасудові медіацій ні процедури стосовно його кредитної заборгованості, також просив надати довідку про заборгованість за кредитом та знайти поручителя по наданому йому кредиту. 19.10.2023 р. [PERSON] до Банку заяву-запит, в якій просив повідомити його про статус/стадію розгляду його листа від 03.10.2023 р. 03.11.2023 р. АТ «Укрсиббанк» листом №27-1-01/27678 надав позивачу відповідь на його листи від 03.10.2023 р. та 19.10.2023 р., в якій роз`яснив причини неможливості проведення реструктуризації кредитної заборгованості позивача та запропонував для отримання довідки про стан заборгованості за кредитом звернутися до обслуговуючого відділення Банку №783 за адресою: [ADDRESS] . 07.11.2023 [PERSON] направив на ім`я Головного виконавчого директора BNP PARIBAS S.A. Жана-Лорана Бонафе з копією на адресу АТ «Укрсиббанк» скаргу, в якій скаржився на неправомірні дії АТ «Укрсиббанк». 30.11.2023 р. листом №27-1-01/29047 АТ «Укрсиббанк» надав позивачу детальну відповідь на його скаргу. 11.12.2023 р. [PERSON] звернувся до АТ «Укрсиббанк» із заявою, в якій скаржився на ненадання банком довідки про стан розрахунків та інше.29.01.2024 р. листом №27-1-01/1082 АТ «Укрсиббанк» надав позивачу відповідь на всі питання, що порушувалися позивачем у його заяві, та повторно запропонував звернутися до обслуговуючого відділення за отриманням довідки про стан його розрахунків. Зазначає, що відповідно до ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» унормовано, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15-ти днів від дня їх отримання. Згідно зі ст.8 ЗУ «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Враховуючи, що у відповідності із ЗУ «Про звернення громадян» АТ «Укрсиббанк» на всі запити/заяви/скарги позивача надав вичерпні відповіді, факт отримання яких підтверджує сам позивач, а звернень позивача до обслуговуючого відділення банку №783 за адресою: [ADDRESS] за отриманням довідки про заборгованість АТ «Укрсиббанк» не зафіксовано, тому вважають вимогу щодо зобов`язання АТ «Укрсиббанк» повторно надати позивачу відповідь на звернення, включаючи, але не обмежуючись, - Довідку про заборгованість та інформацію щодо поручителя та процедури медіації (мирової угоди), безпідставною. Також вважають, що посадові особи АТ «Укрсиббанк» не вчиняли адміністративних правопорушень ч.5,6 ст. 156-1 та/або ст..212-3 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення не складались. Враховуючи відсутність факту вчинення посадовими особами АТ «Укрсиббанк» адміністративних правопорушень, а також неможливість одночасного розгляду у цивільному процесі вимог, які розглядаються у порядку цивільного судочинства та у порядку судочинства у справах про адміністративні правопорушення, вимоги позивача щодо притягнення посадових осіб АТ «Укрсиббанк» до відповідальності є безпідставними. Враховуючи вищевикладене у задоволенні позову [PERSON] просить відмовити у повному обсязі. Разом із відзивом на позовну заяву, представником Відповідача-1 подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, а також про розгляд справи за правилами загального провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 08.04.2024 заяву представника відповідача АТ "Укрсиббанк" - адвоката Лаєнко П.П. про поновлення строку для подання відзиву на позов у цивільній справі № 754/3297/24, задоволення клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін - задоволено частково. Поновлено АТ "Укрсиббанк" строк на подачу відзиву на позовну заяву. Прийнято відзив АТ "Укрсиббанк" на позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства "УкрСиббанк", Національного банку України, третя особа: BNP Paribas S.A. про захист прав споживачів фінансових послуг та зобов`язання вчинити певні дії. В задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін - відмовлено. 09.04.2024 року через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від Позивача до суду надійшла відповідь на відзив Відповідача-2 Національного Банку України, в якій заперечує щодо доводів Відповідача-2 та просить суд позовні вимоги задовольнити. 25.04.2024 року через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від Позивача до суду надійшла відповідь на відзив Відповідача-1 АТ «Уксиббанк», в якій заперечує щодо доводів Відповідача-1 та просить суд позовні вимоги задовольнити. 01.05.2024 року через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від Відповідача-1 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. 21.05.2024 року через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від Позивача до суду надійшла відповідь (додаткові пояснення) на заперечення АТ «Укрсиббанк» щодо відповіді на відзив. Ухвалою суду від 28.05.2024 року провадження у справі №754/3298/24 у частині зобов`язання Національного банку України повторно провести перевірку - АТ «Укрсиббанк» - по фактах судового розгляду та заяв [PERSON] - закрито на підставі п. 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Вивчивши матеріали позовної заяви, відзивів, відповіді на відзиви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Щодо вимог позову про зобов`язання АТ «Укрсиббанк» надати Позивачу відповідь на звернення, включаючи, але не обмежуючись, - Довідку про заборгованість та інформацію щодо Поручителя та процедури медіації (мирової угоди) повторно. 03.10.2023 р. [PERSON] звернувся до АТ «Укрсиббанк» із заявою планом, в якій запропонував Банку провести переговори та позасудові медіацій ні процедури стосовно його кредитної заборгованості, також просив надати довідку про заборгованість за кредитом та знайти поручителя по наданому йому кредиту. 19.10.2023 р. [PERSON] направив до банку заяву-запит, в якій просив повідомити його про статус/стадію розгляду його листа від 03.10.2023 р. 03.11.2023 р. за вих. №27-1-01/27678 Банк надав [PERSON] відповідь на його листи від 03.10.2023 р. та 19.10.2023 р. в якій роз`яснено причини неможливості проведення реструктуризації кредитної заборгованості позивача та запропоновано для отримання довідки про стан заборгованості за кредитом звернутися до обслуговуючого відділення Банку №783 за адресою: [ADDRESS] . 07.11.2023 [PERSON] направив на ім`я Головного виконавчого директора BNP PARIBAS S.A. Жана-Лорана Бонафе з копією на адресу АТ «Укрсиббанк» скаргу, в якій скаржився на неправомірні дії АТ «Укрсиббанк». 0.11.2023 р. листом №27-1-01/29047 АТ «Укрсиббанк» надав позивачу детальну відповідь на його скаргу. 11.12.2023 р. [PERSON] звернувся до АТ «Укрсиббанк» із заявою, в якій скаржився на ненадання банком довідки про стан розрахунків та інше. 29.01.2024 р. листом №27-1-01/1082 АТ «Укрсиббанк» надав позивачу відповідь на всі питання, що порушувалися позивачем у його заяві, та повторно запропонував звернутися до обслуговуючого відділення за отриманням довідки про стан його розрахунків. Згідно до ч.1,3,4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» - органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляд заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» унормовано, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Враховуючи, що у відповідності із Законом «Про звернення громадян» АТ «УКРСИББАНК» на всі запити/заяви/скарги позивача надав вичерпні відповіді: 1) щодо того де Позивач може отримати довідку про стан заборгованості за кредитом - звернувшись до обслуговуючого відділення банку № 783 за адресою: [ADDRESS] ; 2) роз`яснено щодо поручителя, а саме, те що, Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року у справі №335/12646/13-Ц за позовом [PERSON] до АТ «УКРСИББАНК» - договір поруки №191468 від 26.03.2008 року визнано недійсним. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року залишено без змін. В подальшому, поручитель - [PERSON] - звернувся до Суду з заявою про перегляд рішення від 06.02.2012 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запорожжя від 15.09.2014 року (справа № 335/12646/13-Ц) було визнано недійсним Договір поруки. 3 огляду на вищевикладене, 21.01.2015 року по справі № 754/17198/14-ц Деснянським районним судом міста Києва за нововиявленими обставинами було скасовано рішення суду від 06.02.2012 року та ухвалено нове рішення, за яким стягнуто з Позичальника на користь Банку кошти в розмірі 114 320 доларів США 29 центів та судові витрати у сумі 1820,00 грн. 3) Факт отримання даних відповідей на запити Позивач сам підтвердив. 4) Звернень позивача до обслуговуючого відділення банку № 783 за адресою [ADDRESS] за рекомендацією АТ «Укрсиббанк» для отриманням довідки про заборгованість АТ «УКРСИББАНК» не зафіксовано та Позивачем таких доказів до суду не надано. Тож враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога щодо зобов`язання АТ «УКРСИББАНК» повторно надати [PERSON] відповідь на звернення, включаючи, але не обмежуючись, - Довідку про заборгованість та інформацію щодо поручителя та процедури медіації (мирової угоди), є безпідставною та такою що не підлягає задоволенню. Щодо вимоги Позивача про притягнення до відповідальності посадових осіб AT "УКРСИББАНК" Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки така позовна вимога є жодним чином не конкретизована позивачем, а саме до якої відповідальності Позивач вважає повинні бути притягнуті посадові особи, які саме посадові особи, (не надано суду належних доказів), а тому до задоволення також не підлягає. Щодо позовних вимог про винесення окремої ухвали щодо дій посадових осіб АТ "УКРСИББАНК". Така вимога знову ж таки, не є конкретизованою позивачем, а саме щодо дій яких саме посадових осіб судом може бути винесена окрема ухвала та щодо яких саме дій цих посадових осіб. Відповідно до ч.1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Згідно ч.8 ст. 262 ЦПК України, окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed