Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 12.11.2005 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, від якого спільних дітей не мають. Впродовж спільного життя, через різні життєві прагнення, через відсутність спільних поглядів на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння окремих життєвих ситуації, між ними почався розлад взаємостосунків, з`ясування відносин та суперечки, що призвели до втрати взаємної довіри та лобові, внаслідок чого їх спільне життя не склалось, фактично сім`я розпалась, шлюбно-сімейні відносини між ними припинились ще на початку 2008 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу є недоречним і неможливим, у зв`язку з чим звернулась з позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 14-15) . Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2024 року відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження (а.с. 17). В судове засідання [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. 4). [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістка, які повернулись на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" та судова повістка на 29.05.2024 року отримана ним особисто 02.05.2024 року (а.с. 22-23, 27). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved