Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Судові витрати залишити за позивачкою. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, зокрема, що спільне життя між сторонами є неможливим у зв`язку з тим, що у сім`ї втрачено почуття довіри, турботи, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди. Зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинилися ще на початку 2022 року. Під час перебування сторін у шлюбі у них народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин, їхня сім`я існує формально. 07.12.2023 представником відповідача подано на розгляд суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визначення місця проживання дітей у якій, просить суд: визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та продовжити строк для подання відзиву (зустрічної позовної заяви); визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у [ADDRESS] (а.с.69-73). В обґрунтування вимог щодо предмета спору зазначає, що із [PERSON] на даний час перебуває у шлюбі, від якого народилося двоє синів: [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Подаючи позов про розірвання шлюбу до суду, позивач зазначає, що «За спільною домовленістю між нами, діти залишаються проживати зі мною». Згоди на проживання дітей із позивачем він не надавав. На сьогоднішній час між ними систематично виникають суперечки і сварки з приводу участі кожного з них у вихованні дітей. [PERSON] налаштовує дітей проти мене, створює неприйнятні умови і непорозуміння щодо визначення місця проживання дітей. Зазначає, що позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) у справі періодично виїжджає за кордон та залишає дітей проживати зі своїм братом, який зловживає алкогольними напоями та дядьком, який має суттєві проблеми зі здоров`ям та не здатний до самообслуговування. Такі безвідповідальні дії [PERSON] суперечать інтересам дітей та негативно впливають на їх розвиток і формування свідомості, оскільки вона сама не опікується дітьми, так і брат з дядьком, абсолютно не займаються дітьми. Як результат, він забрав дітей до свого помешкання, що знаходиться у смт. Лопатин, облаштував їм належні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Таким чином, [PERSON] і [PERSON] з 01.11.23 відвідують дошкільний підрозділ Хмільнівської початкової школи філії Лопатинського ліцею, де вжилися у колектив групи, а наявність висококваліфікованих викладачів сприяють належному рівню отримання дітьми фізичного та духовного розвитку. В цілому, за досить короткий термін та при відповідних зусиллях, він створив для дітей належні умови для їх гармонійного фізичного та духовного розвитку, забезпечує їх всім необхідним, дбає про стан здоров`я дітей, організовує для них відпочинок, та забезпечує відвідування закладу дошкільної освіти. У всіх його діях стосовно облаштування благоустрою для дітей та їх вихованням йому допомагає сестра [PERSON] . Сторони участі уповноважених представників у судове засідання не забезпечили. Заяви, клопотання учасників справи 01.05.2023\~представницею позивачки\~на розгляд\~суду подано\~заяву про\~розгляд справи\~без її\~участі,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та щодо\~винесення заочного\~рішення не\~заперечує (а.с.23). 12.06.2023 позивачкою подано апеляційну скаргу на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року у справі №451/252/23 (провадження № 2/451/131/23) до Львівського апеляційного суду(а.с.36-37). 19.09.2023 позивачкою та відповідачем подано на розгляд суду заяви про поновлення провадження у справі(а.с.53,54). 27.10.2023 відповідачем подано заяву про розгляд справ у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.59). 27.11.2023 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.66). 07.12.2023 відповідач подав клопотання про виклик у судове засідання свідка [PERSON] (а.с.75). 04.12.2023 представник відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічним позовом) [PERSON] подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи(а.с.93). 19.12.2023 на розгляд суду сторонами подано мирову угоду. Окрім цього, 19.12.2023 представниками обох сторін на розгляд суду подані клопотання та заява про розгляд справи у їх відсутності, за змістом яких просять суд затвердити мирову угоду, провадження у справі закрити(а.с.98-99, 100, 101). З витягу Головного центру\~обробки спеціальної\~інформації Державної\~прикордонної служби\~України від 11.04.2024 встановлено, що [PERSON] 30.12.2023 перетнула (ви`їзд) державний кордон України через пункт пропуску «Угринів»(а.с.129). 29.04.2024 Орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Львівської області подав суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.137). 30.04.2024\~представником відповідача\~за первісним\~позовом (представником\~позивача за\~зустрічним позовом)\~ [PERSON] \~подано заяву\~про відкладення\~розгляду справи\~у зв`язку\~з неможливістю\~явки (а.с.139). 10.05.2024 представницею третьої особи Лопатинської селищної ради Львівської області [PERSON] подано рішення виконавчого комітету від 30.04.2024 та висновок органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.144, 145). 13.05.2024 та 31.05.2024 представником Лопатинської селищної ради Львівської області подано заяву про розгляд справи за їх відсутності(а.с.146, 151). 16.05.2024 представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] подав клопотання про закриття підготовчого засідання та просить суд призначити справу до судового розгляду(а.с.147). 04.06.2024 редставник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності(а.с.152). Зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17-18). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.05.2023 розгляд справи відкладено на 25.05.2023(а.с.24). 08.05.2023 судом скеровано запит до начальника [INFO] щодо перебування [PERSON] , [INFO] , у Збройні Сили України(а.с.26). 25.05.2023 на розгляд суду надійшла відповідь на запитувану судом інформацію, відповідно до якої відповідач - [PERSON] призваний по мобілізації у Збройні Сили України 13.02.2023 (а.с.28). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 25.05.2023 провадження у справі №451/252/23 зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних сил України(а.с.29-30). Постановою Львівського апеляційного суду від 22.09.2023 ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду справи (а.с.46-48). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.10.2023 розгляд справи призначено на 28.11.2023(а.с.56) Ухвалою від 28.11.2023 розгляд справи відкладено на 07.12.2023(а.с.67). Ухвалою судового засідання від 19.12.2023 постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Лопатинська селищна рада про визначення місця проживання дітей прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження(а.с.102-103). У період з 22.01.2024 по 26.01.2024 суддя О. Куцик-Трускавецька перебувала на лікарняному(а.с.105). Ухвалою від 29.01.2024 справу призначено до підготовчого засідання на 22.02.2024(а.с.110). З 22.02.2024 суддя О. Куцик-Трускавецька перебувала на лікарняному(а.с.112). Ухвалою від 23.02.2024 справу призначено до підготовчого засідання на 12.03.2024(а.с.113). Ухвалою підготовчого засідання від 12.03.2024 відмовлено у затвердженні мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] у справі № 451/252/23. Продовжено строк підготовчого провадження. Продовжено розгляд справи, відклавши підготовче засідання на 11.03.2024 о 13:30 год. Органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей(а.с.115-117). Ухвалою підготовчого засідання від 11.04.2024 витребувано у\~Головного центру\~обробки спеціальної\~інформації Державної\~прикордонної служби\~України (01601, м. Київ, вулиця Володимирська, 26) інформацію про перетин державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] . Органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради Львівської області подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей(а.с.124-125). Ухвалою підготовчого засідання від 30.04.2024 підготовче засідання відкладено на 16.05.2024(а.с.140). Ухвалою підготовчого засідання від 16.05.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~та за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа\~Лопатинська селищна\~рада Львівської\~області про\~визначення місця\~проживання дітей і призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2024(а.с.148). Суд дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 23 березня 2018 року Горохівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 21. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.04.2018 та серії [NUMBER] від 22.09.2020, батьками [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.9-10). Згідно з Довідки № 175 від 16.02.2023 син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] проживають та зареєстровані в [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.11). З копії довідки від 24.11.2023 за №2 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01.11.2023 відвідує дошкільний підрозділ Хмільнівської початкової школи філії Лопатинського ліцею Лопатинської селищної ради Львівської області(а.с.81,82). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , хлопці відвідують дошкільний підрозділ з 01.11.2023 з перших днів відвідування вони зарекомендували себе як відкриті до спілкування діти, активні, товариські та спокійні. Діти відвідують заклад систематично, пропускають занняття лише з поважних причин. Артем і [PERSON] приходять завжди чистими і охайними, спостерігається дбайливий догляд за дітьми(а.с.83). Солдата [PERSON] призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. З 13 лютого 2023 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та з 15 лютого 2023 року вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків(а.с.87). З висновку органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] затвердженого рішенням Лопатинської селищної ради за №63 від 30.04.2024 вбачається, що орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживаннямалолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] (а.с.145). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків. У постанові Верховного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Щодо розірвання шлюбу Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у позовній заяві позиції та у поданій заяві. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому первісний позов необхідно задовольнити повністю. Щодо визначення місця проживання дітей Із системного тлумачення частини 1 статей 3 та 9 Конвенції про права дитини, частин 2 і 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Також суд\~приймає до\~уваги висновокоргану опіки та піклування Лопатинської селищної ради відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з якого вбачається, що орган вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що на даний час малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком, де для їх проживання створені належні умови, у судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечить інтересам дитей, в той час як мати [PERSON] перебуває за кордоном, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини, приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дітей з батьком, що буде цілком відповідати інтересам дітей, забезпечить комфортні умови та сприятиме їх здоровому розвитку. Крім того, суд звертає увагу, що батьки мають рівні права і обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, незважаючи на те, що проживають окремо один від одного, і місце проживання дитини з одним із батьків не є перешкодою для іншого щодо виконання як обов`язків так і здійснення прав. На підставі встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дітей разом з батьком буде відповідати інтересам дитей. Враховуючи викладене, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. На підставі статей 7, 19, 24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112\~, 141,\~153,\~155,\~160,\~161\~СК України,\~ст.\~ст.\~8,\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства»,\~

Outcome: approved