Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

08 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 13 липня 2023 року позивач проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що позивач з відповідачем познайомилися через соціальні мережі. При особистій зустрічі виявилося, що позивач з відповідачем різні люди, у них різні погляди на життя. Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. З вересня 2023 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, у зв`язку з чим і звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 13 липня 2023 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Деснянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 603, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей не мають. На даний час сторони припинили шлюбні відносини та не бажають їх у подальшому зберігати, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису\~статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно положень\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved