Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-28 00:00:00

08.01.2024 року до суду звернувся позивач АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС», представник позивача, адвокат Прохоренко В.П., до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. 10.01.2024 року отримана відповідь з ЄДДР про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 11.01.2024 ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 20.03.2024 року. 20.03.2024 року розгляд справи відкладений до 29.05.2024 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалась відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» від 19.10.2020 року в розмірі 29 632 грн. 93 коп. яка складається з наступного: -985.24 грн. строкова заборгованість по кредиту -15 662.51 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту -499.43 грн. строкова заборгованість за управління кредитом -12 485,75 грн. прострочена заборгованість за управління кредитом. А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати за надання правової допомоги в сумі 6 000.00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 19.10.2020 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та відповідачкою був укладений договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС». Договір укладений шляхом подачі Заяви-анкети про приєднання до вказаного договору. В заяві-анкеті погоджені умови договору та графік платежів. А саме: сума кредиту 16 647.75 грн., строк кредитування з 19.10.2020 року по 19.07.2021 року, пільговий період 9 місяців з 19.10.2020 по 19.07.2021 року, комісія за управління кредитом 3.00%, розмір процентної ставки % річних - 0.00010%, реальна процентна ставка % річних - 95.74024. Позичальник, підписавши анкету-заяву підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування з повним текстом договору та повністю розуміє його зміст та погоджується з усіма умовами Договору та тарифами, що є чинними на дату укладення цього договору. Станом на 01.09.2023 року заборгованість відповідача за Договором становить 29 632 грн. 93 коп. яка складається з наступного: -985.24 грн. строкова заборгованість по кредиту -15 662.51 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту -499.43 грн. строкова заборгованість за управління кредитом - 12 485,75 грн. прострочена заборгованість за управління кредитом. Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається між сторонами виник спір з кредитних правовідносин. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що 19.10.2020 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та відповідачкою був укладений договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС». Договір укладений шляхом подачі та підписання Заяви-анкети про приєднання до вказаного договору. В заяві-анкеті сторонами погоджені істотні умови договору та графік платежів. А саме: сума кредиту 16 647.75 грн., строк кредитування з 19.10.2020 року по 19.07.2021 року, пільговий період 9 місяців з 19.10.2020 по 19.07.2021 року, комісія за управління кредитом 3.00%, розмір процентної ставки % річних - 0.00010%, реальна процентна ставка % річних - 95.74024, що підтверджується копією анкети-заяви. Позичальник підписавши анкету-заяву підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування з повним текстом договору та повністю розуміє його зміст та погоджується з усіма умовами Договору та тарифами, що є чинними на дату укладення цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, та частково виконувався позичальником, тому вважається укладеним. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із відповідачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка [PERSON] , порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 01.09.2023 року заборгованість відповідача за Договором становить 29 632 грн. 93 коп. яка складається з наступного: -985.24 грн. строкова заборгованість по кредиту -15 662.51 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту -499.43 грн. строкова заборгованість за управління кредитом - 12 485,75 грн. прострочена заборгованість за управління кредитом. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту (строкового та простроченого) та за управління кредитом (строкового та простроченого). Так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідачка, підписавши договір на отримання кредитних коштів, уклавши договір та отримавши кредитні кошти погодилася з нею. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач заперечень відносно поданого позову до суду не подала. Відповідно до розрахунку заборгованості за укладеним з відповідачем договором вбачається, що відповідачкою частково вносились платежі на погашення кредиту, що підтверджує факт, що відповідачка була ознайомлена з умовами укладеного кредитного договору та частково їх виконувала. На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що згідно наданої копії анкети-заяви з відповідачкою були погоджені всі істотні умови Договору про надання споживчого кредиту підписаний паспорт кредиту, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» від 19.10.2020 року у розмірі 29 632 грн. 93 коп. яка складається з наступного: -985.24 грн. строкова заборгованість по кредиту -15 662.51 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту -499.43 грн. строкова заборгованість за управління кредитом - 12 485,75 грн. прострочена заборгованість за управління кредитом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі а тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат за надання правової допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2, 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи, що у позовній заяві зазначались очікувані позивачем судові витрати, у тому числі і за надання професійної правової допомоги в сумі 6 000.00 грн., та що справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Матеріали цивільної справи містять копію договору № 051222 від 05.12.2022 року про надання правничої допомоги, укладений між Прохоренком В.П. і позивачем, акт № 40512740 прийому-передачі послуг за Договором, де детально описано які послуги надавались адвокатом, їх тривалість та вартість, а також копія платіжної інструкції № 10875 від 21.12.2023 року про сплату [PERSON] , 1000.00 грн., копії платіжної інструкцій №@2PL537045 від 20.02.2024 року про сплату банком 6000 грн. за договором № 51222 від 05.12.2022 року. Таким чином позивачем підтверджено понесення витрат за надання правової допомоги сумі 6000.00 грн. Судом враховується, що спір між сторонами стосується немайнових правовідносин. Справа не складає значного публічного інтересу, і не є складною, розглядалась протягом незначного періоду часу. Також судом враховується, що справа розглядалась без виклику учасників розгляду справи, а також, що представником позивача додані до позовної заяви необхідні документи, які надали можливість суду ухвалити рішення у справі та не потребували додаткового витребування доказів. З урахуванням всіх вищенаведених обставин, а також пропорційності понесених судових витрат відносно предмета спору, ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо розміру затрат за надання правової допомоги, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги та про стягнення з відповідача на користь позивача 6000.00 (шість тисяч) грн., на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги.

Outcome: approved