Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить встановити факт, що відповідачки не проживали із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати відповідачок такими, що не прийняли спадщину. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачки [PERSON] , [PERSON] є його рідними сестрами. [INFO] померла їхня матір - [PERSON] . Після смерті останньої спадкоємцями були: він, відповідачки по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (чоловік померлої [PERSON] ). Їхній батько [PERSON] помер [INFO] . Зазначає, що, ні після смерті матері [PERSON] , ні після смерті батька [PERSON] , ніхто з них до нотаріуса для оформлення спадкових прав не звертався і враховуючи те, що він та відповідачки були зареєстровані на час відкриття спадщини із спадкодавцями, вони вважається такими, що прийняли спадщину. Однак, відповідачки [PERSON] та [PERSON] не проживали за своїм місцем реєстрації, оскільки вже більше 20 років проживають за кордоном. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено, через те, що окрім нього спадкоємцями є відповідачки [PERSON] та [PERSON] . Встановлення даного факту необхідне йому для підтвердження факту не прийняття спадщини відповідачками. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Кажук В.Б. не з`явились, хоча про місце, дату і час проведення такого були повідомлені належним чином. Останній 04.06.2024 через канцелярію суду подав заяву (а.с. 44) про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомлені про місце, дату і час судового засідання в таке не з`явились. 20.05.2024 та 24.05.2024 на електронну пошту суду надіслали заяви (а.с. 42, 43), в яких просять розгляд справи проводити без їх участі. Зазначили, що з 2005 проживають за кордоном, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 19 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Від представника позивача [PERSON] адвоката Кажука В.Б. 25.04.2024 на електронну пошту суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. Ухвалою суду від 25.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від відповідачок [PERSON] , [PERSON] 20.05.2024 та 24.05.2024 на електронну пошту суду надійшли заяви про визнання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кажук В.Б. 04.06.2024 через канцелярію суду подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Враховуючи те, що сторони у судове засідання не з`явились, суд приходить висновку про можливість ухвалення рішення у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Як вбачається із довідки № 59 в.о. старости с. Кальна Витвицької сільської ради ТГ Бартківа М. від 13.02.2024 (а.с. 8), за померлими [PERSON] та [PERSON] рахувалось домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у позивача [PERSON] права на успадкування майна належного спадкодавцям [PERSON] і [PERSON] та неможливості реалізації такого права через реєстрацією за однією адресою останнього та відповідачок [PERSON] , [PERSON] , які вважаються таким, що прийняли спадщину, однак фактично не проживали із спадкодавцями на час відкриття спадщини. ІV. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачками, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Суд зазначає, що оскільки встановлення факту не проживання відповідачок за місцем реєстрації пов`язане із вирішенням спору про право, стороною позивача правильно подано позов на загальних підставах. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, судом встановлено, що після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на належно їм майно. Спадкоємцями є позивач [PERSON] та відповідачки [PERSON] і [PERSON] , однак останні не проживали із спадкодавцями на час відкриття спадщини, а лише були зареєстровані з ними за однією адресою. Встановлення даного факту необхідне позивачу для підтвердження факту не прийняття спадщини відповідачками [PERSON] і [PERSON] . З огляду на викладене вище, позов є підставним та підлягає задоволенню в цій частині. Щодо позовної вимоги про визнання відповідачок [PERSON] та [PERSON] такими, що не прийняли спадщину, суд вважає за необхідне зазначити таке. Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально - правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі. Предметом позову є матеріально - правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача. Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України, при цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.\~Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Предметом позову у даній справі є встановлення факту непроживання відповідачок [PERSON] та [PERSON] із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Однак, виходячи із змісту позовних вимог, позивач [PERSON] окрім встановлення факту непроживання відповідачок із спадкодавцями на час відкриття спадщини просить визнати відповідачок такими, що не прийняли спадщину. При цьому, позивачем [PERSON] не зазначено, яким саме чином від визнання відповідачок такими, що не прийняли спадщину, залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав, які не можна встановити в іншому, позасудовому порядку. Як наголосив Верховний Суд у свої постанові від 22.03.2023, справа №509/5080/18, відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного ( цивільного) права ( інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Таким чином, позовна вимога позивача [PERSON] про визнання відповідачок [PERSON] , [PERSON] такими, що не прийняли спадщину, не є належним способом судового захисту у розумінні ст. 16 ЦК України, оскільки не передбачена нормами цієї статті та положеннями Книги Шостої ЦК України «Спадкове право», а тому у її задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, ст. 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: partial