Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 січня 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Олійник Л.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 10\~000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. \~ \~ \~ \~Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з Позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач повністю забезпечує неповнолітніх дітей, проте вони підростають та витрати на утримання стають значними. [PERSON] навчається у КЗФКіС «Комплексній міській дитячо-юнацькій спортивній школі «Авангард» у відділенні хокею з шайбою. Для заняття цим видом спорту потрібно купувати дитині спеціальне екіпірування, яке складається з каски, налокітників, наколінників, грудного та спинного захисту, рукавичок, ковзанів та ін. Екіпірування забезпечує максимальний захист при фізичному контакті та дозволяє дитині безпечно та впевнено грати на льоду. Також дитина має 2-3 індивідуальних тренування щотижня, вартістю 300 гривень кожна. [PERSON] є дитиною з обмеженими можливостями, який потребує постійної медикаментозної терапії та регулярного проходження профілактичного огляду відповідно до індивідуальної програми реабілітації. Незадовільний стан здоров`я [PERSON] не носить короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, який призводить до обмеження життєдіяльності дитини та потребує регулярної медичної допомоги та медикаментозної підтримки. Крім того Позивач несе витрати на комунальні послуги(лише вартість газу становить близько 7000 грн./місяць), утримання будинку, в якому вона проживає разом з дітьми, харчування, проїзд та інші необхідні витрати. Відповідач не виконує своїх обов`язків щодо утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, інших утриманців не має, офіційно не працевлаштований та офіційного доходу не має. Позивачу відомо, що протягом тривалого часу Відповідач отримує регулярні значні неофіційні доходи, оскільки він є посередником при купівлі-продажу автомобілів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За наведених обставин та з підстав ст.ст. 180-184 СК України позивач просить задовольнити позов. (а.с. 1-7) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду судом та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Крім того, вирішено клопотання позивача та витребувано від Державної податкової служби України інформацію про відкриті на ім`я [PERSON] рахунки в установах банків (перелік номерів рахунків із зазначенням установи банку, в якій рахунок відкритий) за період з 02 січня 2024 року по 23 січня 2024 року; витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання [PERSON] державного кордону України за період з 02 січня 2024 року по 23 січня 2024 року; викликано в судове засідання для допиту як свідків [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 61-65) 07 березня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Гонтар Валерій Миколайович надав суду Відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати малолітніх дітей до повноліття, однак не погоджується з заявленим Позивачем їх розміром, який сукупно складатиме за місяць 20000 грн. і який він вважає завищеними, оскільки Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами необхідність саме такого розміру аліментів, а також відсутні дані про дохід відповідача та його матеріальний стан. Доказів того, що відповідач займається комерційним продажем автотранспорту Позивачем не надано і тому ця діяльність є лише її припущенням. Зазначив, що дійсно з 2018 по 2023 роки відповідачем проводилася реєстрація та перереєстрація транспортних засобів у кількості 6 штук, але ж це лише по 1 автомобілю на рік, що вказує на нерегулярність таких дій, при цьому, Позивачем не зазначається розмір отриманого доходу, що буде вирішальним у цьому випадку для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, та не підтверджується належними і допустимими доказами що цей дохід забезпечить сплату аліментів саме у заявленому Позивачем розмірі. У той же час, відповідач ніде не працює, пенсію та інші доходи не отримує і його дохід дійсно має непостійний та мінливий характер та досить незначний розмір. Окрім того, від надання матеріальної допомоги дітям він не ухиляється і ніколи не ухилявся. В зв`язку з цим у задоволенні позову просив відмовити. (а.с. 95-99) 11 березня 2024 року представник позивача адвокат Олійник Л.М. скерувала на адресу суду Відповідь на відзив, де вказала, що правова позиція Відповідача зводиться до того, що він визнає свій обов`язок утримувати дітей, але при цьому позов не визнає в повному обсязі. Зазначила, що Відповідачем не додано доказів про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину. Також не надано доказів розміру його «незначного» доходу та його джерел, що дозволяють регулярні поїздки за кордон та придбання щорічно автомобілів преміум класу, хоча ст. 182 СК України покладає на платника аліментів обов`язок доводити походження таких коштів. Вважає логічним, що з метою мінімізації податкових зобов`язань Відповідач здійснював продаж не більше одного автомобіля на рік, оскільки дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року другого об`єкта рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та /або мотоцикла та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою 5%, визначеною п. 167.2 ПКУ. Загальновідомий факт, що специфіка даної діяльності полягає в супроводі договорів купівлі-продажу, автомобілі реєструються за третіми особами (з вищевказаних причин) і посередники, як правило, залишаються в тіні. Просить суд врахувати Відповідь на відзив при ухваленні рішення та задовольнити позов в повному обсязі. (а.с. 105-109) 20 березня 2024 року до суду надійшло Заперечення на відповідь на відзив, подане представником відповідача адвокатом Гонтарем В.М. У вказаному Запереченні представник відповідача посилався на закріплений у ст. 141 СК України принцип рівності у правах та обов`язках матері та батька щодо своєї дитини, який знайшов своє відображення у положенні ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» та зауважив, що обов`язок батьків по утриманню дітей є рівним. Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на Позивачеві в даному випадку лежить обов`язок доведення факту невиконання Відповідачем обов`язку по утриманню дітей, його можливостей сплачувати аліменти, а також доведення її участі в утриманні дітей, яка має бути рівною у порівняні з тим розміром, який вона ставить у позовних вимогах. Однак Позивач не надала доказів на підтвердження доходів Відповідача та не довела, що визначений нею розмір аліментів є рівним у співвідношення з її витратами на утримання дітей. Тому підстав для стягнення з Відповідача аліментів у розмірі, зазначеному у позові, Відповідач не вбачає. Водночас, враховуючи часткове визнання позовних вимог та бажання Відповідача брати участь в утриманні своїх дітей, що свідчить про його готовність утримувати своїх дітей та надавати фінансову допомогу на їх утримання, Відповідач вважає достатнім розміром аліментів, який складатиме 1/3 частки його заробітку (доходу), що не є заздалегідь непомірним для сплати Відповідачем та буде в достатній мірі відповідати заявленим Позивачем потребам утримання дітей. (а.с. 126-129) В судове засідання позивач не з`явилась. Представник позивача адвокат Олійник Л.М. в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гонтар В.М. в ході судового розгляду справи з заявленими позивачем вимогами не погодились з підстав, наведених у Відзиві на позовну заяву та Запереченнях на відповідь на відзив. Вислухавши доводи представника позивачки, відповідача та його представника, свідчення свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони з 05 серпня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року. (а.с. 31) Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 29, 30) Діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . (а.с. 26, 27, 28) Відповідач з 18 січня 2024 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] (а.с. 59), проживає окремо від колишньої дружини та дітей, про що підтвердив суду в ході судового засідання. Вирішуючи позов по суті, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі діти сторін проживають разом з матір`ю, на [PERSON] покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, при цьому , оскільки добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не було досягнуто, суд вважає наявними правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Вирішуючи питання щодо способу стягнення аліментів та їх розміру, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, право вибору способу стягнення аліментів , а саме у твердій грошовій сумі, належить позивачеві, відтак суд відхиляє доводи відповідача про можливість стягнення з нього аліментів на утримання дітей у частці від його заробітку. Дані висновки суду узгоджуються з позиціями Верховного Суду, наведеними у постановах від 25 листопада 2020 року у справі\~\~\~\~ \~\~№ 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач офіційно не працевлаштований, вад здоров`я не має, обов`язку утримання інших осіб, крім неповнолітніх дітей , про стягнення аліментів на яких вирішується наразі спір, не має. В ході судового розгляду судом досліджено докази, які свідчать про те, що відповідач займається посередницькою діяльністю щодо ввезення транспортних засобів з-за кордону на замовлення потенційних покупців, за що отримує відповідний дохід. Так, судом було допитано свідка [PERSON] , яка засвідчила суду, що зверталася до [PERSON] на початку 2022 року та за його посередництва придбавала авто зі США. Його послуги були платні, вона йому заплатила 27803 грн. Їй відомо, що [PERSON] і на даний час займається такого роду діяльністю, надаючи оплачувані послуги посередництва при замовленні автомобілей з-за кордону. Свідок [PERSON] в ході судового розгляду засвідчила суду, що , починаючи з вересня 2021 року, вона неодноразово зверталася до [PERSON] і він надавав їй оплачувану допомогу у придбанні автомобілей у США. За свої послуги він брав різні суми від 600 до 1000 доларів США. Всього за сприяння [PERSON] вона замовила зі США п`ять автівок. Їй відомо, що [PERSON] і на даний час надає посередницькі послуги щодо купівлі автомобілей за кордоном. Згідно інформації, наданої ТСЦ МВС № 5342 12 січня 2024 року на запит представника позивачки, [PERSON] протягом періоду з 2018 по 2023 рік проводилась реєстрація та перереєстрація траснпортних засобів, а саме: 26 березня 2016 року автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, 2007 року випуску 29 червня 2018 року перереєстрований на нового власника; 01 лютого 2019 року автомобіль VOLKSWAGEN TOUREG, 2011 року випуску 10 жовтня 2019 року перереєстрований на нового власника; 19 січня 2020 року автомобіль MAZDA CX 5, 2012 року випуску 09 лютого 2021 року перереєстрований на нового власника; 19 квітня 2022 року автомобіль VOLKSWAGEN JETTА, 2019 року випуску 12 листопада 2022 року перереєстрований на нового власника; 21 червня 2022 року автомобіль SKODA SUPERB , 2007 року випуску 12 жовтня 2023 року перереєстрований на нового власника; 27 червня 2023 року автомобіль MERCEDES BENZ GLA 250, 2016 року випуску 07 жовтня 2023 року перереєстрований на нового власника. (а.с. 44) В судовому засіданні відповідач не заперечував факт того, що допомагає знайомим, які звертаються до нього, наданням консультативної інформації щодо купівлі за кордоном транспортних засобів та транспортування їх в Україну, проте заперечує, що ці послуги є оплачуваними. Разом з тим, приймаючи до уваги свідчення свідків, суд визнає, що відповідач отримує певний додатковий дохід від такого роду діяльності, розмір якого не є сталим. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя\~статті 182 СК України). Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Згідно медичного висновку № 5 від 05 червня 2023 року, виданого ЛКК КНП Центр первинної медико санітарної допомоги Світловодської міської ради, який дійсний до 02 травня 2030 року, дитина [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю внаслідок захворювання: апластична астроцитома правої тім`яної скроневої підкоркової ділянки, стан після операції, субтотальне видалення пухлини. (а.с. 36) Згідно медичної документації, а саме висновку ЛКК Світловодської ЦРЛ від 17 липня 2020 року № 3/503, консультативного висновку спеціаліста форми № 028/0 від 26 травня 2023 року № 58/58 , індивідуальної програми реабілітації інваліда № 2/190 від 05 червня 2023 року, наданої ЛКК КНП «ЦПМСД» СМР, дитина [PERSON] , [INFO] , потребує індивідуального навчання, корекції ІПР, диспансерного спостереження онколога, нейрохірурга, психіатра. (а.с. 37, 38-39, 40-43) Враховуючи вік дітей, стан їх здоров`я, потреби дітей відповідно до їх віку, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають частковому задоволенню і з відповідача належить стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000 грн. 00 коп., що відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, а також на утримання сина [PERSON] , [INFO] , враховуючи стан його здоров`я , у твердій грошовій сумі 5000 грн. 00 коп. Визначення сум аліментів саме у таких розмірах суд вважає належним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх матеріального забезпечення та необхідного лікування. На переконання суду такий розмір аліментів буде справедливим, об`єктивним та не становитиме надмірного тягаря для платника аліментів. Суд звертає увагу на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду у твердій сумі підлягає індексації та не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. ст. 141 ЦПК України

Outcome: partial