Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою в якій просив: стягнути з [PERSON] на користь Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» борг з оплати наданих освітніх послуг у сумі 3458,00 грн. Крім того позивач просив вирішити питання розподілу судових витрат. Аргументи учасників справи. Позивач до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач відзиву на позов не надав. Участь у справі сторін. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання останнього про розгляд справи за його відсутності, яким він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин З 01.09.2019 громадянина України [PERSON] , 1999 року народження, адреса: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] (далі - Відповідач) на підставі Правил прийому до закладу вищої освіти Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (далі - ХАІ), було зараховано на 1 курс факультету літакобудування (денна форма навчання, скорочений термін навчання) за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт» освітньої програми «Автомобілі та автомобільне господарство» та освітнього ступеня «бакалавр» за рахунок коштів фізичних осіб (копія наказу ХАІ № 1105-уч від 15.08.2019 із додатком про зарахування Відповідача до ХАІ додається до позову) та укладено відповідний договір № 34-1/19 від 30.08.2019 (далі - Контракт, копія додається до позову). Таким чином, навчання Відповідача в ХАІ здійснювалося на умовах надання платних послуг. Згідно зі своїм статутом ХАІ є закладом вищої освіти, основний вид діяльності - вища освіта. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту», заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. ХАІ протягом дії Контракту належним чином виконував власні зобов`язання на користь Відповідача, надавав йому можливість отримувати освітні послуги на рівні державних стандартів освіти. ХАІ навіть в умовах війни не припиняв надання освітніх послуг. Не зважаючи на вкрай важкі наслідки російської агресії проти України, на складну ситуацію у місті Харкові, ХАІ весь період війни продовжував навчання студентів в дистанційному режимі (зокрема, за допомогою системи дистанційної освіти ХАІ «Ментор»): проводилися заняття за розкладом та/або в асинхронному режимі, приймались заліки та екзамени, відбувались захист кваліфікаційних робіт тощо. Не зважаючи на укладений Контракт з ХАІ, Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати коштів за надані йому освітні послуги, що спричинило утворення заборгованості перед ХАІ відповідно до положень Контракту у розмірі 3458,00 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою ХАІ, яка додається до позову. Відповідач згідно пунктів 5.4, 5.5 Контракту повинен був сплачувати за освітні послуги на умовах попередньої оплати за визначений період навчання (щомісяця) не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна була здійснитися чергова плата. За Відповідачем весь час навчання зберігалося місце в академічній групі. Кожного студента ХАІ було забезпечено необхідною інформацією для онлайн-доступу для отримання освітніх послуг, з урахуванням особистих обставин надавалася можливість реструктуризації платежів за Контрактом чи надання академічної відпустки тощо. Відповідно до заяви Відповідача йому було надано академічну відпустку з 01.06.2022 до 01.02.2023 згідно з Наказом ХАІ № 519-уч від 06.06.2022. Посадові особи ХАІ неодноразово спробували зв`язатися з Відповідачем з пропозицією належним чином виконувати вимоги Контракту (оплачувати освітні послуги) та вимоги освітньої програми. Як звісно, відомості про кожного студента відображаються у Єдиній державній електронній базі з питань освіти - ЄДЕБО (з моменту вступу до моменту відрахування), з урахуванням кожного студента заклад вищої освіти несе відповідні витрати (забезпечення приміщень, місць для навчання, обладнання, оплата праці науково-педагогічних працівників тощо), тому у позові ХАІ посилається на норми ч. 2 ст. 903 ЦК України, де передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату, а якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. ХАІ, окрім спроб спілкування за допомогою телефону, направив Відповідачу претензії на його адресу про стягнення заборгованості за надані освітні послуги від 01.02.2023, від 08.01.2024 (копії претензій додаються), але жодних дій щодо погашення заборгованості Відповідачем зроблено не було. Зазначимо, що ХАІ є закладом вищої освіти державної форми власності, бюджетною установою, тому відповідно до свого правового статусу, вимог контролюючих органів зобов`язаний неухильно проводити претензійно-позовну роботу. Оскільки Відповідач у добровільному порядку не сплатив суму заборгованості, тому ХАІ змушений звернутися до суду із цим позовом. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1\~ст. 626 ЦК України\~визначає договір як домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Укладаючи господарські договори, сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на власний розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання під час укладення ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетів Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом Державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти в разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Відповідно до\~стаття 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Закон встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання є неправомірною незалежно від того, чи виражена вона відповідною активною дією зобов`язаної сторони чи бездіяльністю, зокрема не вчиненням передбачених договором спрямованих на його виконання (ст. ст.\~525,\~526 ЦК України). Положеннями\~ст. 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.\~610\~та ч. 1 ст.\~612 ЦК України). Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника . його обов`язку. Згідно з ст. ст.\~598,\~599 ЦК України\~зобов`язання припиняється ч„ у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 631 ЦК України\~передбачено, що строком дії договору є час, впродовж якого існую і ь господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Отже, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно з\~ст. 599 ЦК України, такою підставою є виконання, проведене належним чином. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, є набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг якщо це не суперечить суті зобов`язання. Таким чином, ці положення застосовуються і до договорів про надання освітніх послуг, який був укладений між Позивачем і Відповідачем. Відповідно до\~ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якогосторониможуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно правил частини першої\~ст. 612 Цивільного кодексу України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 46 Закону України «Про вищу освіту»\~особи, які навчаються у закладах вищої освіти, можуть бути відраховані у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Згідно вимог пп. 1 ч. б\~ст. 40 Закону України «Про вищу освіту»\~орган студентського самоврядування ХАІ за своїми процедурами розглянув питання можливості відрахування Відповідача, після чого його було відраховано за невиконання вимог навчального плану з 20.03.2023 згідно з Наказом ХАІ від 04.05.2023 № 680-уч, копія якого додається до позову. Треба зазначити, що за Відповідачем на дату відрахування за невиконання вимог навчального плану залишилася заборгованість за Контрактом. Відповідно до\~ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. При цьому Виконавець повністю виконав умови договору щодо надання освітньої послуги відповідно до стандартів МОНУ та концепції Ліцею. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також варто звернути увагу на\~ст. 617 ЦК України, відповідно до якої особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутні«, боржника необхідних коштів. За наведених у справі обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову як такого, що ґрунтується на вимогах закону. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. За частиною першою\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., який, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved