Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення переплати пенсії. Позовна заява\~ мотивована\~тим,\~що \~ на\~обліку \~в Головному\~управлінні Пенсійного\~фонду України\~в Чернігівській\~області перебувала\~ [PERSON] ,\~яка з\~09\~липня 2019\~року отримувала\~пенсію по\~інвалідності відповідно\~до Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове державне\~пенсійне страхування».\~Згідно з\~випискою акта\~медико-соціальної\~експертної комісії\~відповідачу [PERSON] \~з 18\~липня 2019\~року по\~01\~серпня 2020\~року встановлено інвалідність, у зв`язку з чим вона отримувала пенсію за ІІ групою інвалідності. Згідно з випискою акта огляду медико-соціальної комісії з 30 липня 2020 року відповідачу встановлена ІІІ група інвалідності по 01 серпня 2021 року, у зв`язку з чим вона отримувала пенсію за ІІІ групою інвалідності. Відповідно до п. 14-6 розділу IV "Прикінцеві положення" ЗУ №1058, у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Враховуючи вказану норму закону з 01 серпня 2021 року виплата пенсії відповідачу була продовжена на період дії карантину без результатів повторного МСЕК. Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Однак, враховуючи те, що відповідач своєчасно не повідомила про те, що не має наміру повторно проходити медичний огляд, продовжувала отримувати пенсію по інвалідності з 01 серпня 2021 року по 30 квітня 2022 року, права на отримання якої вона не мала, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії в сумі 20000 грн. На підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області АТ КБ «ПриватБанк» позивачу було повернуто доступний залишок, який містився на рахунку відповідача, в розмірі 50 грн. Станом на 18 жовтня 2023 року на рахунок Головного управління було повернуто 1500 грн. Залишок переплати становить 18450 грн. Відповідачу було надіслано письмову вимогу про повернення надмірно отриманої суми пенсії в добровільному порядку, однак остання не повернула дані кошти, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даною позовною заявою. Позивач, посилаючись на ст.1212, 1215 ЦК України, ст.1, 19, 23, 27 ЦПК України просить стягнути з відповідача [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти (пенсію) в розмірі 18450 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 20 травня 2024 року. Ухвалою Менського\~районного суду\~Чернігівської області\~від 20\~травня 2024\~року у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, судове засідання у справі відкладено на 03 червня 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги. ІV.\~Фактичні обставини\~встановлені судом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримувала пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, відповідно до протоколу «Про призначення пенсії» від 12 серпня 2019 року [PERSON] на підставі довідки МСЕК серії 12 ААБ №493995, згідно з якою їй було встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням на період з 09 липня 2019 року по 01 серпня 2020 року, з 09 липня 2019 року була призначена пенсії по ІІ групі інвалідності. В подальшому, у зв`язку із зміною групи інвалідності з 01 серпня 2020 року [PERSON] отримувала пенсію по ІІІ групі інвалідності, яка їй була встановлена до 01 серпня 2021 року. 22 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з письмовою заявою про припинення виплати їй пенсії по інвалідності, в якій зазначає, що на даний час комісією МСЕК інвалідність їй не встановлено, наміру проходити комісію МСЕК вона не має. З матеріалів справи вбачається, що за період з 01 серпня 2021 року по 30 квітня 2022 року відповідачу здійснювалась виплата пенсії, загальний розмір якої становить 20000 грн. На час розгляду справи розмір переплаченої пенсії становить 18450 грн, який відповідачем не повернуто. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 30 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст.31 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Згідно ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Відповідно до ч. 1 ст. 50 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. За приписами ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Аналіз зазначених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера та надання недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Стаття 1215 ЦК України передбачає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, законом встановлено два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені обставини, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази, наявні у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, беручи до увагу визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви у повному обсязі. Враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. Кеpуючись ст.10, 11, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved