Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-10 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» в особі представника позивача адвоката Левчук Ю.О. звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.03.2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», повним правонаступником якого за Статутом є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/380805/82/526594, відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 78 748 грн. 89 коп. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 38 895 грн. 96 коп. Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за Договором (з усіма додатковими договорами та угодами до нього) до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року. ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» відступило право вимоги за кредитним договором до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» на підставі Договору відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на день подання цієї заяви заборгованість (невиконане зобов`язання) відповідача складає 38 895 грн. 96 коп. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованість у розмірі 38 895 грн. 96 коп., а також судові витрати у розмірі 2684 грн. та 5000 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 14.12.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.43). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.69-70) Відповідач [PERSON] у наданий судом строк та станом на 11 червня 2024 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надала (а.с.83). У відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.03.2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/380805/82/526594, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 78 748 грн. 89 коп. (а.с.9-11). 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-31-F, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. (а.с.23-26). 07 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір відступлення права вимоги № 07-12/20-S, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.19-22). Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 38 895 грн. 96 коп. (з урахуванням сплаченої заборгованості, розрахунок якої наведений у позовній заяві). (а.с.13-14, 1-2). 14 листопада 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» було надіслано [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про перехід права вимоги до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та повідомлено про необхідність погасити заборгованість по кредитному договору в розмірі 38 895 грн. 96 коп. (а.с.7, 8). Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів. Таким чином, у [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за договором про надання банківських послуг №014/380805/82/526594 в розмірі 38 895 грн. 96 коп. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 06 березня 2019 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач [PERSON] взагалі не надала відзиву на позов та доказів того, що вона договір не укладала, не отримувала кредит, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що відповідач не погасила взятий кредит. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 06 березня 2019 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання банківських послуг у розмірі 38 895 грн. 96 коп. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.1, п.1 ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до роз`яснень п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази. 10 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ФОП [PERSON] укладено Договір про надання юридичних послуг № 10/05/2023, згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в об`ємі та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 4.2 Договору, вартість послуг по даному Договору визначається після надання виконавцем послуг замовникові та підписання сторонами акту приймання-передачі послуг. (а.с.17-18). Згідно Акту виконаних робіт №8С від 14.11.2023 року, підписаного сторонами Договору про надання юридичних послуг, витрати на правничу допомогу становлять 5000 грн., які оплачено позивачем на підставі платіжної інструкції №628 від 27.11.2023 року (а.с.27, 28). Таким чином, проаналізувавши надані позивачем докази, ураховуючи задоволення позову та предмет його розгляду, суд вважає доведеним, обґрунтованим та правомірним відшкодування відповідачем на користь позивача суми витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с.28) судові витрати по справі в розмірі 2684 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 533, 549, 551, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved