Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до Корюківської міської ради Чернігівської області та просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] , [INFO] на 1/36 частину комплексу, шляхом виділення в натурі із спільної часткової власності в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна із розміром частки 1/1, а саме: А-1 склад ПММ, а-1, а1-1 - навіси, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , вартістю 67 391,00 грн. (шістдесят сім тисяч триста дев`яносто одна гривня 00 копійок). Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільна часткова власність не дає йому можливості у повній мірі реалізувати його права власника майна, а саме, в частині розпорядження на власний розсуд належним об`єктом нерухомості. Позивач зазначає, що обєкту його власності присвоєно окрему адресу, є технічна можливість для виділення майна в окремий майновий комплекс, а тому відсутні перепони для його виділення. Крім того, позивач зазначив, що всі інші співвласники спільного майна свої частки вже виділили в окремі частини і він є єдиним співвласником спільної часткової власності Оскільки, позивач, як співвласник нерухомого майна має перепони при бажанні здійснити розпорядження своєю частиною, що унеможливлюється без виділення в окремий об`єкт, тому виникла необхідність звертатися до суду для захисту порушеного права на розпорядження особистим нерухомим майном, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом і просить його вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 07.05.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що у зв`язку із відсутністю підстав для заперечення проти позову, Корюківська міська рада покладається на розсуд суду у прийнятті рішення. Судові витрати відповідач просить залишити за позивачем. Тобто відповідач фактично визнав позовні вимоги. Позивач у судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити, просив судові витрати покласти на сторону позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином у відзиві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 12 травня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори Занєгіною О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1247, [PERSON] набув у власність будівлю Г-1 - складу ПММ цегляного, що знаходиться в [ADDRESS] , площею 49,6 кв.м., що становить 1/36 частину комплексу (а.с. 3). Право власності на нерухоме майно позивача, підтверджується: витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3607758 від 18 травня 2004 року, виданим Корюківським районним комунальним підприємством «РАМПА» бюро технічної інвентаризації. (а.с. 4). До 1/36 частини комплексу, за адресою: [ADDRESS] , входять споруди, а саме: А-1 склад ПММ, а-1, а1-1 - навіси, які розміщені на земельній ділянці, площею 0,0512 га, кадастровий номер: 7422410100:01:003:0111, яка належить на праві власності [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 039117, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 23 вересня 2008 року, цільове призначення якої: для виробничої діяльності. Земельна ділянка була придбана позивачем відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення ВКР № 914072 та № 914073 від 10 вересня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2598. (а.с. -7). Рішенням № 52 виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від 20 березня 2012 року «Про упорядкування адресного господарства» будівлі складу паливно-мастильних матеріалів по [ADDRESS] , площею 49,6 кв.м., яка належить [PERSON] присвоєно, поштову адресу: « [ADDRESS] ». (а.с. 8). За висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 86 від 28 грудня 2023 року, який складено суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] за технічними показниками об`єкт може бути поділено. Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси: об`єкт № 1: Склад ПММ з навісами літ. А-1 (колишня Г-1), а-1, а1-1, площею 49,6 кв.м., поштова адреса: [ADDRESS] ), що відповідає 1/36 частини комплексу, яка перебуває у власності позивача; об`єкт № 2: Окрема поштова адреса виділена в приватну власність (а.с. 15). Таким чином, за висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна лише тільки 1/36 частина нерухомого майна, яка належна [PERSON] , не виділена в натурі, інші співвласники, належне їм майно виділили у приватну власність з присвоєнням окремої поштової адреси. Згідно звіту про оцінку майна (а.с. 16-56) ринкова вартість нежитлових пиміщень (склад ПММ) загальною площею 49,6 кв.м. , що розташовані за адресою: [ADDRESS] , становить 67\~391,00 грн. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України, визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~355\~Цивільного кодексу\~України,\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 356 Цивільного кодексу України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Отже, наведені норми говорять про те, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності та якщо виділ (поділ) є технічно можливий. Вказані позиції, висловлені Верховним Судом України у справах № 6-12цс13 від 3 квітня 2013 року та № 6-4цс14 від 19 лютого 2014 року. Враховуючи наведене вище, а саме те, що позивач є єдиним співвласником майнового комплексу, що перебував у спільній частковій власності декількох осіб, які вже здійснили виділення своїх часток, а також те, що існує технічна можливість виділення його майна із спільної часткової власності, адже належні йому склад ПММ з навісами є окремими від інших об`єктів будівлями, вказаним спорудам присвоєно власну адресу, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судові витрати слід залишити за позивачем за його проханням.

Outcome: approved