Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти 3\~500 грн, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , повноліття. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15.01.2022 перебуває у шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що їхній син є дитиною з інвалідністю, потребує постійного стороннього догляду, лікування, своєчасного оздоровлення та відвідування реабілітаційних центрів, у зв`язку із чим вона як опікун, змушена постійно перебувати з сином, доглядом та лікуванням якого повністю займається самостійно. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та стабільного доходу не має, а забезпеченням належних умов життя та лікуванням сина змушена займатись сама, оскільки відповідач жодної участі в їхньому сімейному житті та утриманні сина не бере, матеріальної допомоги не надає, хоча обізнаний про дороговартісність лікування сина. На даний час відповідач працевлаштований на посаді приймальника у магазині «АТБ», отримує дохід, відтак має можливість надавати грошові кошти у розмірі 3\~500 грн на її утримання до досягнення їхнім сином повноліття. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.02.2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. Судом в межах розгляду даної справи судом вжито заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та з додатками до неї рекомендованою поштовою кореспонденцією. Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого станом на день винесення рішення до суду також не подано. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 4 статті 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У постанові по справі №750/9224/16-ц (провадження №61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою\~статті 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1\~статті 80 СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що враховуючи відсутність у позивача самостійного доходу, та відсутність доказів неможливості надання чоловіком матеріальної допомоги, останній має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Судом встановлено, що 15 січня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 15 січня 2022 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 15.01.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 17.06.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] . З копії посвідчення серія [NUMBER] , виданого Залізничним відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту соціального захисту встановлено, що [PERSON] , 2022 року народження є дитиною з інвалідністю з дитинства і до 18 років та призначено державну соціальну допомогу з 30.12.2022 до 02.06.2040 у сумі 2\~601 грн. Законним представником (опікуном) малолітнього [PERSON] зазначено [PERSON] . Як вбачається із Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади № 000924-ЗРА зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , є: [ADDRESS] . Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда № 155, виданої 23.08.2023 КНП 5 МКП м. Львів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого: [ADDRESS] , є дитиною з інвалідністю та, зважаючи на встановлений йому діагноз, до проходження програми реабілітації в останнього наявні обмеження до самообслуговування, пересування, орієнтування, спілкування та контролю за своєю поведінкою, відтак потребує реабілітаційних заходів відновної реабілітації, періодичних поглибленого медичного огляду, психологічно-педагогічних консультування та діагностики та консультування щодо фізичної реаблітації. За правилами\~ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; цей з подружжя опікується нею; другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. У Сімейному кодексі\~України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Також підлягає до врахування судом те, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає їхня спільна дитина-інвалід, як це визначено приписами ч. 2\~ст. 88 СК України. Позивач звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на дружину, з якою проживає дитина з інвалідністю, просить суд стягнути на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 грн, покликаючись на те, що перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною стабільного доходу не має, змушена постійно перебувати із сином, забезпечуючи догляд за ним, при цьому син потребує дороговартісного лікування та заходів реабілітації, оплата яких повністю покладена лише на неї, тому за відсутності можливості самостійно себе забезпечувати, для закриття базових потреб, визначає розмір аліментів, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, викладені у позовній заяві обставини не спростовано. Разом з тим, враховуючи встановлені судом обставини, проаналізувавши представлені суду докази у їх сукупності, за відсутності відомостей про наявність у відповідача перешкод для надання дружині матеріальної допомоги, однак в свою чергу і відсутності доказів зі сторони позивача на підтвердження факту офіційного працевлаштування відповідача та відомостей щодо розміру доходу останнього, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] та з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на дружину в твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн щомісячно протягом всього часу опікування та проживання із дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , та досягнення сином повноліття. Поруч з цим, суд роз`яснює також, що у відповідності до положення ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів,\~визначений судом,\~може бути\~згодом змінений\~за рішенням\~суду за\~позовною заявою\~платника або\~одержувача аліментів\~у разі\~зміни їхнього\~матеріального і\~(або)\~сімейного стану. Із врахуванням, що позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в користь держави у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved