Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-05 00:00:00

У червні 2023 р. позивачка [PERSON] звернулася в Болградський районний суд Рівненської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання за нею права власності на частину автомобіля (а.с.1) та з урахуванням заяви вх.3302 від 05.03.2024 р. просить визнати за нею [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля BMW 535 D, реєстраційний номер [NUMBER] ; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь у порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію власності 1/2 частини легкового автомобіля BMW 535 D, реєстраційний номер [NUMBER] розмірі 153206,97 грн. В обгрунтування позову вказує, що спірний автомобіль відповідач продав. 28.04.2021 р. сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Болградського районного суду Одеської області від 17.10.2023 р. розірвано. Під час шлюбу в липні 2022 р. відповідачем було придбано автомобіль BMW 535 D, реєстраційний номер [NUMBER] . В грудні 2022 р. подружжя посварилося, відповідач вигнав позивачку з дитиною на вулицю, позивачка поїхала до своїх батьків. До розірвання шлюбу відповідач позбувся автмобіля без згоди позивачки та використав кошти на свої потреби, навіть не попередивши позивачку про продаж автомобіля. Позивачка звернулася до ТСЦ МВС №5151 в м. Болграді з метою отримання інформації про вказаний автомобіль, але в наданні інформації їй відмовили. Відповідач не бажає визнавати, що їх автомобіль є спільним майном подружжя. Позивачка наводить положення ст.ст. 60, 61, 70 СК України, п.п.22 -24, 30 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Вказує, що відповідач здійснив подвійний продаж автомобіля. Спочатку він перереєстрував його на ім`я його матері та змінив номер на ВК 6397Н, а потім продав через спеціалізований сайт іншій особі. Він оцінив автомобіль у 8500 доларів США, що за офіційним курсом складає 306413,95 грн. Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 28.06.2023 у справі № 497/1330/23 (провадження № 2/497/510/23) відкрито провадження у порядку загального провадження у цивільній справі за позовом\~\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання права власності спільної сумісної власності на автомобіль; призначено підготовче судове засідання у цивільній справі; зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС №5151\~(адреса: м.Болград, провулок Лісний,2, Email-tsc5151@ods.hsc.gov.ua.) -\~надати суду у 10-ти-денний строк відомості про автомобіль ВМW E61, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.16-17). Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 28.07.2023 у справі № 497/1330/23 (Провадження № 2/497/510/23) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на автомобіль - роз`єднано в окремі самостійні провадження. Виділено в самостійне провадження позовні вимоги про розірвання шлюбу та передано в цій частині позовну заяву для реєстрації до канцелярії суду у загальному порядку. В межах справи №497/1330/23 (провадження№2/497/510/23) залишено позовні вимоги про визнання права власності спільної сумісної власності на автомобіль та призначено підготовче судове засідання (а.с.30). Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 10.08.2023 у справі № 497/1330/23 (Провадження № 2/497/510/23) задоволено клопотання представника відповідача\~адвоката Кузь Ю.С. щодо передачі справи до іншого суду. Цивільну справу про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль,\~передано за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області (а.с.50). Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 497/1330/23 (Номер провадження 2/570/1202/2023) від 26.09.2023 р. прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля (а.с.64). Ухвалою суду від 06.12.2023 р. прийнято заяву представника позивачки [PERSON] - адвоката Сахарової Н.М. у цивільній справі №497/1330/23 про уточнення позовних вимог вх. №21331 від 05.12.2023 р. (а.с.87). Ухвалою суду від 06.12.2023 р. задоволено клопотання представника відповідача та витребувано докази (а.с. 91). Ухвалою суду від 11.01.2024 р. підготовче провадження у цивільній справі за позовом про визнання права власності на 1/2 частину автомобілю, стягнення грошової компенсації,\~відкладено (а.с.156). Ухвалою суду від 06.03.2024 р. усне клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Сахарової Н.М. про поновлення строку для подання доказу задоволено та поновлено процесуальний строк для подання доказу та долучено до матеріалів справи відповідь Територіального сервісного центру МВС №5151 №АЗ-3 від 22.02.2024 р. (а.с.179). Ухвалою суду від 19.03.2024 р. прийнято заяву представника позивачки адвоката Сахарової Н.М. про уточнення позовних вимог вх. №3302 від 05.03.2024 року. Задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Кузь Ю.С. про виклик в судове засідання свідків. (а.с.190). Ухвалою суду від 16.04.2024 р. закрито підготовче провадження в справі за позовом про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач в Німеччині придбав вказаний т/з за їхні спільні кошти, автомобіль він самостійно ввіз на територію України. Відповідач на сайті «Авторіа» розміщував оголошення про продаж автомобілів. Згодом він без згоди позивачки переоформив спірний автомобіль на свою матір, а її з малолітньою дитиною виписали з будинку. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовільнити. У судовому засіданні представник відповідача просить у задоволення позову відмовити, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували набуття права власності відповідачем будь-якого майна. Під час шлюбу сторони не мали доходу та проживали у батьків відповідача, відповідно спільних коштів у них не було. Дохід був лише у матері та батька відповідача у вигляді заробітної плати. Наводить судову практику, а саме постанову ВП ВС у справі №911/1278/20 від 05.04.2023 р. Вказує, що знімок екрану з мобільного телефону, де зазначена ціна авто 8500 доларів не має ніякого відношення до марки автомобіля, по відношенню до якого позивач просить визначити його вартості. Не підтримав клопотання про допит та виклик свідків у судове засідання. Суд, вислухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264\~ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 28.04.2021 р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис 12 (а.с. 6а). Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить засвідчена позивачкою копія Свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.9). Як убачається з інформації ТСЦ МВС №5151 від 22.02.2024 р. №АЗ-3, згідно з ЄДР ТЗ МВС України ТЗ BMW 535D, 2006 року випуску, д/н [NUMBER] зареєстровано вперше на території України 27.07.2022 р. в територіальному сервісному центрі МВС №5641 м. Рівне за технологічною операцією «Реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону по посвідченню митниці» за [PERSON] , [INFO] (а.с.174). Як убачається з відповіді на запит від 22.12.2023 р. щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 1 кварталу 2020 р. по 4 квартал 2022 р., [PERSON] отримувала дохід ДПТНЗ «Рівненський Центр ПТО СД» стипендію, УСЗН соціальні виплати зі спеціальних бюджетів. Як убачається з довідки №52 від 05.07.2023 р. КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР, [PERSON] працює на посаді сестри медичної стаціонару відділення анестезіології, реанімації та інтенсивної терапії КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР з 02.01.2014 р. (наказ від 02.01.2014 №3-к) по цей час (а.с.100). Загальна сума доходу за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. 132059,62 грн.; з 01.01.2021 по 31.12.2021 196631,37 грн., з 01.01.2022 р. по 30.06.2023 р. за винятком аліментів становить 258306,12 грн. (довідка про доходи №1016/0905/23 від 05.07.2023 р.; від 06.07.2023 р.; від 03.08.2023 р.) (а.с.101, 102, 103). Як убачається з довідки вих. №369-06 від 05.07.2023 р. директора Клеванського професійного ліцею Б.Панчука, [PERSON] працює в Клеванському професійному ліцеї на посаді сторожа з 20.09.2001 (Наказ про прийом на роботу №163 від 20.09.2001 р. ) по даний час (а.с.130). Загальна сума нарахованого доходу за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р., становить 71686,60 грн., з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. становить 90265,11 грн., з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. становить 48176,17 грн., що підтверджується довідкою про доходи вих.370-07 від 05.07.2023 р., №372-07 від 05.07.2023 р., вих. 406-07 від 01.08.2023 р. (а.с.131, 132, 133). Як убачається з довідки №137 від 15.06.2023 р., [PERSON] проходить військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 р. №69/2022 в в/ч [NUMBER] з 05.03.2022 р. Загальна сума доходу за період з 05.03.2022 по 30.06.2023 р. становить 631\~939 грн. 34 коп., що підтверджується довідкою про доходи №22 від 05.07.2023 р. (а.с.135). Як убачається з довідки вих. №375-06 від 10.07.2023 р. директора Клеванського професійного ліцею Б.Панчука, [PERSON] працював в Клеванському професійному ліцеї на посаді сторожа навчального полігону з 09.03.2022 (Наказ про прийом на роботу №24-К від 07.03.2022) по 20.04.2022 р. (Наказ про звільнення з роботи №70-К від 19.04.2022). Як убачається з довідки про доходи вих. 382-07 від 12.07.2023 р., виданої [PERSON] , який працював в Клеванському професійному ліцеї на посаді сторожа, загальна сума нарахованого доходу за період з 09.03.2022 р. по 20.04.2022 р. становить 11278,28 грн. (а.с.96). Як убачається з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 09.08.2023 р., [PERSON] за період з І кварталу 2021 р. по 3 квартал 2023 р., нараховано за березень 2022 р. 925,82 грн., за квітень 2022 р. 1104,27 (а.с.97). Як убачається з Витягу з реєстру територіальної громади від 06.01.2023 р. №2023/000151553, позивачка [PERSON] з 06.01.2023 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як убачається з Витягу з реєстру територіальної громади від 15.02.2023 р. №2023/001436903, позивачка [PERSON] , з 15.02.2023 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Як убачається з повідомлення ТСЦ МВС №5151 від 10.08.2023 р. №31/15/5151-833, згідно з ЄДР ТЗ МВС України ТЗ BMW 535D, 2006 року випуску, д/н [NUMBER] (попередній НЗ) 11.01.2023 р. перереєстровано на [PERSON] , [INFO] , 17.06.2023 р. і по теперішній час вищевказаний транспортний засіб перереєстровано на [PERSON] , [INFO] та присвоєно д/н [NUMBER] (а.с.42, 81). Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону України від 22.12.2005 № 3262-IV «Про доступ до судових рішень»). \~ \~ \~ \~Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 17.10.2023 р. у справі 497/1738/23 шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 20.11.2023 р. Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц. Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) також зазначив, що законодавством передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ані дружина, ані чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на його особисті кошти, не буде належно підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Отже, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спірний автомобіль BMW 535D, 2006 року випуску, зареєстровано вперше на території України 27.07.2022 р. в територіальному сервісному центрі МВС №5641 м. Рівне за технологічною операцією «Реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону по посвідченню митниці» за відповідачем [PERSON] , [INFO] (а.с.174). Відповідно до п.7,8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371) у редакції станом 06.09.2013 року, яка була чинною станом на 27.07.2022 (дата першої реєстрації авто BMW 535D, 2006 року випуску, на території України), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для особистого користування більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений відповідним митним органом. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, який є власником зареєстрованого за ним транспортного засобу і здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності); укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу та договір купівлі-продажу предмета лізингу; акт про проведений електронний аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; рішення про безоплатну передачу конфіскованого майна, винесене комісією, утвореною відповідно до пункту 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1371); акт про придбання майна на аукціоні з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність); договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, або акт про реалізацію активів на електронних торгах, виданий Національним агентством з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; акт про придбання товару на електронному аукціоні, виданий митним органом у разі продажу транспортних засобів у випадках, передбачених статтею 243 Митного кодексу України; договір купівлі-продажу, оформлений в електронному вигляді через електронний кабінет водія або Єдиний державний вебпортал електронних послуг. У разі митного оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України, за електронною митною декларацією відомості про оформлення такої декларації перевіряються шляхом надсилання запиту в електронному вигляді до єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі № 911/1278/20 виснувала про те, що положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Порушення приписів про державну реєстрацію великотоннажного та технологічного транспортного засобу має наслідком заборону його експлуатації (користування рухомим майном). Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу. Отже, станом на 27.07.2022 року посвідчення митниці, на підставі якого відбулася реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону за відповідачем [PERSON] , [INFO] (а.с.174), було документом, що підтверджувало правомірність придбання транспортного засобу і було підставою для державної реєстрації транспортного засобу. Вказана обставина свідчить про правомірність володіння відповідачем [PERSON] транспортним засобом BMW 535D, 2006 року випуску, що був зареєстрований вперше на території України 27.07.2022 р., на момент перебування у шлюбі з позивачкою [PERSON] . Тобто, транспортний засіб BMW 535D, 2006 року випуску, був придбаний у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц. Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) також зазначив, що законодавством передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ані дружина, ані чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на його особисті кошти, не буде належно підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Отже, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Матеріали справи не містять доказів того, що транспортний засіб BMW 535D, 2006 року випуску, був придбаний виключно за особисті кошти відповідача та був його особистою приватною власністю. Отже, цей транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів судом встановлено, що в період зареєстрованого шлюбу відповідач набув у власність транспортний засіб BMW 535 D ВК 2127НХ, який за відсутності доказів його придбання за особисті кошти відповідача, в силу положень статей 60, 70, 74 СК України є таким, що набутий у спільну сумісну власність подружжя з рівними частками кожного у ній. Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц зауважено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Отже, спірний автомобіль був відчужений відповідачем без згоди іншого співвласника, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивачки грошової компенсації 1/2 частини його вартості. \~ \~ \~ \~Сторони не скористалися наданим їм процесуальним законом правом на звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи з метою визначення дійсної вартості спільного сумісного майна подружжя. Жодних експертних висновків отриманих у досудовому порядку, щодо вартості рухомого майна, не надано. Тому суд позбавлений можливості перевірити реальну вартість спірного майна. \~ \~ \~ \~Доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя не надано. Визначаючи вартість відчуженого відповідачем автомобіля, суд бере до уваги загальнодоступні відомості щодо ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна, що вказані позивачкою, що з урахуванням наведених вище положень, а також поведінки сторони відповідача, який протягом усього часу розгляду справи в суді, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, не надав жодної інформації щодо ціни продажу спірного автомобіля чи його ринкової вартості, а в суді представник відповідача вказував, що не має підстав вважати, що вказаний автомобіль перебував у власності відповідача, оскільки відсутній відповідний договір, посилаючись на судову практику у судових дебатах. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved