Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-03 00:00:00

05.08.2022 СТОВ «Агроко» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.02.2008 між [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцем яких являється [PERSON] (далі Орендодавець) та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» (далі - Орендар) було укладено договори оренди землі, згідно з якими орендодавці передали Орендарю у користування належні їм земельні ділянки: [PERSON] , кадастровий номер 7125155100:05:000:0825, площею 2,8234 га.; [PERSON] , кадастровий номер 7125155100:05:000:0824, площею 5,6468 га., що розташовані в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області. 02.08.2011 між СТОВ «РОДИНА» та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору оренди землі, згідно з умовами якої, в зв`язку з успадкуванням ним після смерті [PERSON] лише частини земельної ділянки, площа орендованої ним земельної ділянки зменшилася до 2,9767 га. Відповідно до умов договорів оренди землі вони були укладені строком на 8 (вісім) років, починаючи з 01.01.2008 і закінчуючи 31.12.2015. Також, 02.01.2009 між [PERSON] та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» було укладено договір оренди землі, згідно з яким [PERSON] передала, а СТОВ «РОДИНА» прийняло у користування належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:05:000:0476, площею 2,7657 га., яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області. Відповідно до умов договору оренди землі він був укладений строком на 7 (сім) років (до 07.12.2016). Дані договори були зареєстровані в Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», а саме: з [PERSON] 07.12.2009 за № 040979700038; з [PERSON] 28.08.2008 за № 040879700322; з [PERSON] 29.09.2008 за № 040879700982. СТОВ «АГРОКО» добросовісно й належним чином виконувало свої зобов`язання за укладеними та зареєстрованими відповідно до вимог закону договорами оренди землі, відповідно до умов цих договорів. 16.09.2015 СТОВ «АГРОКО», більш як за 100 днів до закінчення строку дії вище вказаних договорів оренди землі, надіслав відповідачам у справі письмові повідомлення з прикладенням проектів додаткових угод до укладених з СТОВ «АГРОКО» договорів оренди землі, якими повідомив про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк. За обставинами справи, враховуючи пропозиції інших осіб СТОВ «АГРОКО» запропонувало відповідачам у справі укласти договори оренди землі на новий строк на наступних умовах: строк дії договору - 10 (десять) років; орендна плата - 6 (шість) % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік. Зазначають про те, що відповідачі у справі ухилилися від укладення договорів оренди землі на новий строк із СТОВ «АГРОКО», більше того жоден з відповідачів взагалі не висловив ніяких письмових заперечень протягом місячного терміну з моменту отримання листів-повідомлень з прикладеними до них проектами додаткових угод про продовження з СТОВ «АГРОКО» терміну дії договорів оренди землі, як і не надіслали ніяких заперечень з приводу подальшого користування СТОВ «АГРОКО» цими земельними ділянками протягом місячного терміну з моменту закінчення терміну дії цих договорів оренди землі, тоді як СТОВ «АГРОКО» продовжувало користуватися, і користується на даний час цими земельними ділянками. У подальшому, а саме 18.04.2016 та 28.02.2017 з отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації позивачу стало відомо, що відповідачі на підставі договорів оренди землі від 11.01.2016 передали спірні земельні ділянки в користування іншій юридичній особі - СТОВ «МАЯК», і зазначені договори були зареєстровані державними реєстраторами Чорнобаївського районного управління юстиції за СТОВ «Маяк», а саме : з [PERSON] 03.12.2015 за № 12452698 на 10 років під 6 %; з [PERSON] 23.02.2016 за № 13488271 на 10 років під 6 %; з [PERSON] 23.02.2016 за № 13488025 на 10 років під 6 %. СТОВ «АГРОКО» вважаючи, що воно має переважне право перед іншими особами на укладення договорів оренди земельних ділянок на новий строк, які до цього перебували в оренді позивача, до моменту закінчення терміну дії попередніх договорів, з відповідачами у справі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцем яких являється [PERSON] , 06.03.2017 звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА в Черкаській області про визнання договорів оренди землі з ТОВ «МАЯК» недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем, тобто зі СТОВ «АГРОКО». Під час розгляду справи за заявою СТОВ «АГРОКО» від 29.03.2017 до участі у справі було залучено [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , який [INFO] помер. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 у справі № 709/453/17 позов СТОВ «АГРОКО» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем задоволено повністю. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 між СТОВ «МАЯК» та [PERSON] , який був зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 03.02.2015 року за № 12452698 та скасовано державну реєстрацію цього договору. Визнано поновленим договір оренди землі від 02.01.2009, предметом якого є земельна ділянка площею 2,7657 га., кадастровий номер 7125155100:05:000:0476, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 07.12.2009 за № 040979700038. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 між СТОВ «МАЯК» та [PERSON] , який був зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 23.02.2016 року за № 13488271 та скасував державну реєстрацію цього договору. Визнано поновленим договір оренди землі від 11.02.2008, предметом якого є земельна ділянка площею 2,9767 га., кадастровий номер 7125155100:05:000:0824, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 28.08.2008 року за № 040879700322. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 між СТОВ «МАЯК» та [PERSON] , який був зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 23.02.2016 року за № 13488025 та скасовано державну реєстрацію цього договору. Визнано поновленим договір оренди землі від 11.02.2008, предметом якого є земельна ділянка площею 2,8234 га., кадастровий номер 7125155100:05:000:0825, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] , спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29.09.2008 року за № 040879700982. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 у справі № 709/453/17 апеляційну скаргу СТОВ «МАЯК» відхилено. Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 у справі за позовом СТОВ «АГРОКО» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем - залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.08.2017 відкрито касаційне провадження у справі № 709/453/17. 20.01.2021 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 709/453/17 касаційна скарга СТОВ «МАЯК» задоволена частково. Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 у частині вирішення вимог про визнання поновленими договорів оренди землі - скасовані. У задоволенні позову СТОВ «АГРОКО» до [PERSON] , [PERSON] СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА в Черкаській області про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем - відмовлено. У частині вирішення вимог про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування державної реєстрації, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 - залишено без змін. Підставою для скасування судових рішень стало те, що позивачем для захисту своїх порушених прав було обрано не належний спосіб захисту, а саме при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту, а ні визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем. СТОВ «АГРОКО», звертаючись 06.03.2017 з позовом у справі № 709/453/17 та заявляючи позовну вимогу про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем, і таким чином констатуючи визначену Законом обставину продовження орендних правовідносин, при цьому не наводячи в прохальній частині змісту цієї додаткової угоди, і не прохаючи суд визнати її укладеною з наведенням текстуального змісту, фактично діяло на підставі усталеної на той час судової практики, зокрема в тому числі і відповідно до судових рішень, які були ухваленні за його участю у аналогічних правовідносин, а саме відповідно до рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.08.2016 у справі № 709/1001/16-ц, рішення апеляційного суду Черкаської області від 27.02.2017 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 18.10.2017, то з ціллю захисту своїх невизнаних прав і подають цей позов до суду на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (11.01.2016), шляхом заявлення вказаної у постанові Верховного Суду від 20.01.2021, і не заявленої у позові від 10.03.2017, позовної вимоги про визнання укладеними додаткових угод з викладенням у прохальній частині позовної заяви їх змісту, як належний (правильно обраний) та ефективний спосіб захисту права та інтересу позивача в судовому порядку, який відповідає змісту відповідного права та інтересу, характеру його порушення, невизнання та оспорювання з боку відповідачів. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. При цьому за змістом ч. 5 ст. 267 ЦПК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В даному випадку, як уже і зазначалося вище, СТОВ «АГРОКО» довідалося про своє порушене право 18.04.2016. Після цього СТОВ «АГРОКО» було подано позов 06.03.2017 до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА. Цивільна справа № 709/453/17, за поданим СТОВ «АГРОКО» позовом, перебувала на розгляді в судах, і лише 04.02.2021 СТОВ «АГРОКО» отримало з Верховного Суду постанову у даній справі, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 0306305987443. Повідомляємо, що до Чорнобаївського районного суду СТОВ «АГРОКО» вже подавалась аналогічна позовна заява про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі (вих. №196 від 08.02.2021). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.02.2022 заяву [PERSON] про відвід судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваші І.М. у справі за позовом СТОВ «Агроко» до [PERSON] , [PERSON] про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі - задоволено та відведено суддю [PERSON] від розгляду даної цивільної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2022 головуючим суддею для розгляду даної цивільної справи визначено суддю Романову О.Г. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.03.2022 прийнято справу до провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Враховуючи те, що представник позивача - СТОВ «АГРОКО», в судові засідання, які були призначені на 23.06.2022 та на 05.07.2022 не з`явився, хоча про дати судових задінь повідомлявся шляхом відібрання розписки, направлення судових повісток про виклик до суду на електронну адресу, вказану у позовній заяві та шляхом направлення SMS-повідомлень на телефонний номер представника позивача [PERSON] , ухвалою Чорнобаївського районного суду від 05.07.2022 цивільну справу за позовом СТОВ «Агроко» до [PERSON] , [PERSON] про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі залишено без розгляду. Обставинами неявки представника позивача до суду є те, що на час призначених судових засідань представник позивача [PERSON] був мобілізований до Збройних сил України, але про дату і час призначених засідань керівництво СТОВ «АГРОКО» не повідомив. На підставі вищевикладеного просить суд у зв`язку з перебуванням в період з 10.03.2017 по 04.02.2021 на розгляді в Чорнобаївському районному суді Черкаської області, апеляційному суді Черкаської області та Верховному Суді, цивільної справи № 709/453/17, визначити поважними причинами пропущення строків позовної давності звернення з даним позовом до суду для СТОВ «АГРОКО» та поновити цей строк. Визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі від 11.02.2008, який було укладено між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Родина», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКО», код ЄДРПОУ 31561188 та [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , з наступним текстуальним змістом: ДОДАТКОВА УГОДА до договору оренди землі від 11 лютого 2008 року, право оренди за яким зареєстровано у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 28.08.2008 року за № 040879700322, про його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах Ми, сторони договору оренди землі від 11 лютого 2008 року: Орендодавець - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що діє на підставі паспорта громадянки України [NUMBER] , виданого 15.03.2012 року Чорнобаївським РВ УМВС України в Черкаській області, яка являється спадкоємцем після смерті [PERSON] та Орендар - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКО», код ЄДРПОУ 31561188, яке зареєстроване за адресою: с. Крутьки, Чорнобаївський район, Черкаська область, вул. Устименка, буд. 140, в особі генерального директора [PERSON] , який діє на підставі Статуту Товариства, з другої сторони, разом далі іменовані «Сторони», уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі від 11 лютого 2008 року, про поновлення його на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені цим договором, з урахуванням додаткової угоди до цього договору, укладеної 02.01.2009 року. В зв`язку з цим: 1. Внести зміни у нижчевказані пункти договору, виклавши їх в наступній редакції: 1.1.\~Пункт 2.\~В оренду\~передається земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~7125155100:05:000:0825,\~загальною площею\~2,8234\~га.,\~вид угідь\~-\~рілля,\~що розташована\~в адміністративних\~межах Чорнобаївської\~селищної ради\~Чорнобаївського району\~Черкаської області,\~за межами\~населеного пункту. 1.2. Пункт 8. Договір укладено на 8 (вісім) років (з 01.01.2016 року до 01.01.2024 року). Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому Орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. 1.3. Пункт 9. Орендна плата нараховується у грошовій формі в розмірі 3099,93 (три тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 93 копійки в рік за кожен рік оренди. Орендна плата виплачується орендарем після відрахування податку з доходів згідно чинного законодавства. 2. Всі інші умови вищезазначеного договору оренди землі залишити без змін. 3. Дана додаткова угода укладається на виконання вимог ч. 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». 4. Дана додаткова угода є укладеною на підставі судового рішення. 5. Дана додаткова угода у відповідності до положень ч. 3 ст. 653 ЦК України набирає чинності з моменту набрання рішенням суду про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 11.02.2008 законної сили. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН Орендодавець [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] місце проживання: [ADDRESS] Орендар СТОВ "АГРОКО" код ЄДРПОУ 31561188 місце реєстрації: 19932, с. Крутьки Золотоніський район, Черкаська область, вул.Устименка, буд. 140 Чигрин А.О. \~ \~ \~ \~ Тарандушка В.І \~ \~ \~ \~Визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі від 11.02.2008 який було укладено між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Родина», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКО», код ЄДРПОУ 31561188 та [PERSON] , спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , з наступним текстуальним змістом: ДОДАТКОВА УГОДА до договору оренди землі від 11 лютого 2008 року, право оренди за яким зареєстровано у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 29.09.2008 року за № 040879700982, про його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах Ми, сторони договору оренди землі від 11 лютого 2008 року: Орендодавець - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що діє на підставі паспорта громадянки України [NUMBER] , виданого 15.03.2012 року Чорнобаївським РВ УМВС України в Черкаській області, яка являється спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] та Орендар - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКО», код ЄДРПОУ 31561188, яке зареєстроване за адресою: с. Крутьки, Чорнобаївський район, Черкаська область, вул. Устименка, буд. 140, в особі генерального директора [PERSON] , який діє на підставі Статуту Товариства, з другої сторони, разом далі іменовані «Сторони», уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі від 11 лютого 2008 року, про поновлення його на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені цим договором, з урахуванням додаткових угод до цих договорів, укладених 02.01.2009 року та 02.08.2011 року. В зв`язку з цим: 1.Внести зміни у нижчевказані пункти договору, виклавши їх в наступній редакції: 1.1.Пункт 2. В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 7125155100:05:000:0824, загальною площею 2,9767 га., вид угідь - рілля, що розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, за межами населеного пункту. 1.2.Пункт 8. Договір укладено на 8 (вісім) років (з 01.01.2016 року до 01.01.2024 року). Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому Орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. 1.3.Пункт 9. Орендна плата нараховується у грошовій формі в розмірі 3099,93 (три тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 93 копійки в рік за кожен рік оренди. Орендна плата виплачується орендарем після відрахування податку з доходів згідно чинного законодавства. 2.Всі інші умови вищезазначеного договору оренди землі залишити без змін. 3.Дана додаткова угода укладається на виконання вимог ч. 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». 4.Дана додаткова угода є укладеною на підставі судового рішення. 5.Дана додаткова угода у відповідності до положень ч. 3 ст. 653 ЦК України набирає чинності з моменту набрання рішенням суду про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 11.02.2008 року законної сили. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН Орендодавець [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] місце проживання: [ADDRESS] Орендар СТОВ "АГРОКО" код ЄДРПОУ 31561188 місце реєстрації: 19932, с. Крутьки Золотоніський район, Черкаська область, вул.Устименка, буд. 140 [PERSON] . \~ \~ \~ \~Визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі від 02.01.2009, який було укладено між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Родина», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКО», код ЄДРПОУ 31561188 та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , з наступним текстуальним змістом: ДОДАТКОВА УГОДА до договору оренди землі від 02 січня 2009 року, право оренди за яким зареєстровано у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 07.12.2009 року за № 040979700038, про його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах Ми, сторони договору оренди землі від 02 січня 2009 року: Орендодавець - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що діє на підставі паспорта громадянки України [NUMBER] , виданого 12.04.2002 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, та Орендар - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКО», код ЄДРПОУ 31561188, яке зареєстроване за адресою: с. Крутьки, Чорнобаївський район, Черкаська область, вул. Устименка, буд. 140, в особі генерального директора [PERSON] , який діє на підставі Статуту Товариства, з другої сторони, разом далі іменовані «Сторони», уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі від 02 січня 2009 року, про поновлення його на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені цим договором, з урахуванням додаткової угоди до цього договору, укладеної 01.01.2013 року. В зв`язку з цим: 1.Внести зміни у нижчевказані пункти договору, виклавши їх в наступній редакції: 1.1. Пункт 2. В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 7125155100:05:000:0476, загальною площею 2,7657 га., вид угідь - рілля, що розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, за межами населеного пункту. 1.2. Пункт 8. Договір укладено на 7 (сім) років (з 07.12.2016 року до 07.12.2023 року). Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому Орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. 1.3. Пункт 9. Орендна плата нараховується у грошовій формі в розмірі 5442,97 (п`ять тисяч чотириста сорок дві) гривні 97 копійок в рік за кожен рік оренди. Орендна плата виплачується орендарем після відрахування податку з доходів згідно чинного законодавства. 2. Всі інші умови вищезазначеного договору оренди землі залишити без змін. 3.Дана додаткова угода укладається на виконання вимог ч. 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». 4.Дана додаткова угода є укладеною на підставі судового рішення. 5.Дана додаткова угода у відповідності до положень ч. 3 ст. 653 ЦК України набирає чинності з моменту набрання рішенням суду про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 02.01.2009 року законної сили РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН Орендодавець [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] місце проживання: [ADDRESS] Орендар СТОВ "АГРОКО" код ЄДРПОУ 31561188 місце реєстрації: 19932, с. Крутьки Золотоніський район, Черкаська область, вул.Устименка, буд. 140 Мікульська Г.О. Тарандушка В.І Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання (т. 1 а.с. 58-59). 11.01.2022 відповідачем [PERSON] поданий до суду відзив на позовну заяву, який мотивований наступним. Вона є власником, в порядку спадкування, земельної ділянки з кадастровим номером: 7125155100:05:000:0476 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 02.01.2009 вона передала належну їй на праві власності земельну ділянку в оренду строком на 7 років, який починався з 01.01.2009 та закінчувався 07.12.2016. 02.01.2013 СТОВ «Агроко» уклало з нею додаткову угоду про зміну договору оренди землі, зміни стосувалися збільшення орендної плати. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, право оренди належної їй земельної ділянки зареєстроване 27.07.2017 з терміном дії договору оренди до 02.01.2022. Тому, на сьогодні, строк дії договору оренди закінчився 02.01.2022, а позивач просить укласти додаткову угоду з терміном дії на 7 років до 07.12.2023. В 2015 році вона повідомила позивача про те, що не бажає продовжувати з орендарем договір оренди земельних ділянок, строк яких закінчувався 07.12.2016 і в зв`язку з її заявами та заявами інших орендарів, СТОВ «Агроко» розпочало роботу з виділення земельних ділянок єдиним масивом, що підтверджується копією договору про встановлення площ та меж землекористування від 23.11.2015. Вищезазначені дії сторін свідчили про досягнення домовленості про припинення дії договорів оренди у разі закінчення строку його дії. В послідуючому договори оренди землі були зареєстровані за іншим землекористувачем, а тому протягом 2016, 2017 р.р. її земельна ділянка перебувала в оренді іншого користувача СТОВ «Маяк», яке виплачувало протягом цих двох років орендну плату, яку вона отримувала. В подальшому, позивач, порушивши письмові умови договору, передумав передавати спірні земельну ділянки для встановлення площі та меж землекористування єдиним масивом та звернувся в 2017 році до суду з позовом про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими. Відповідно до цивільної справи № 709/453/17 в березні 2017 року СТОВ «Агроко» звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] , СТОВ «Маяк» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 11.01.2016, скасування державної реєстрації та визнання договору оренди земельної ділянки від 02.01.2009 поновленими. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 позовні вимоги СТОВ «Агроко» задоволені, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 рішення суду залишено без змін. Постановою ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 у частині вирішення вимог про визнання поновленими договорів оренди землі скасовані. У задоволенні позову СТОВ «Агроко» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «Маяк» про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем відмовлено. Суд касаційної інстанції в частині позовних вимог про визнання поновленим договорів оренди вказав, що СТОВ «Агроко» обрало неналежний спосіб захисту порушеного права, наслідком чого є відмова у задоволенні позову в цій частині. У частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування державної реєстрації рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 залишені без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.08.2017 було зупинено виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017, до закінчення касаційного розгляду і поновлене виконання даного рішення лише постановою ВС від 20.01.2021. 10.11.2017 листом за вихідним номером 1498 СТОВ «Агроко» підтвердило, що відповідно до ухвали ВССУ «не вчиняє ніяких дій стосовно спірних земельних ділянок, таким чином в повному обсязі виконавши вимоги викладені в зазначеному судовому рішенні». На даний час, СТОВ «Агроко» без достатньої правової підстави користується належною їй земельною ділянкою. Орендну плату за 2018-2022 р.р. вона не отримувала. Практика Європейського суду з прав людини неодноразово звертала увагу суддів на те, що один із принципів верховенства права є принцип юридичної визначеності. Юридична визначеність передбачає дотримання принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Таким чином, спір СТОВ «Агроко» про продовження орендних правовідносин з відповідачами вирішений та вичерпаний в межах цивільної справи № 709/453/17. В постанові ВС не зазначив про можливість позивача в майбутньому звернутися до суду з новим позовом. Дані висновки кореспондуються зі змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц. Окрім того, вимога щодо зобов`язання її в судовому порядку укласти з позивачем договори оренди позбавляє її конституційного права на власність, створить втручання у її право на мирне володіння майном, а саме формальне обмеження права власності без позбавлення власника правового статусу, що призведе до порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушує принцип свободи договору, закріплений в ст.ст. 6, 627 ЦК України. На підставі вищевикладеного просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Витребувати з архіву Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільні справи за позовами СТОВ «Агроко» до цих же відповідачів, а саме справу № 709/1001/16-ц та справу № 709/453/17 (т. 1 а.с. 68-71). 11.10.2022 відповідачем [PERSON] поданий до суду відзив на позов, який мотивований наступним. Вона є власником, в порядку спадкування, земельних ділянок з кадастровими номерами: 7125155100:05:000:0825 та 7125155100:05:000:0824 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п. 8 договорів оренди землі від 11.02.2008 орендодавці [PERSON] та [PERSON] передали належні їм на праві приватної власності земельні ділянки в оренду строком на 8 років, який починався з 01.01.2008 та закінчувався 31.12.2015. Орендодавець [PERSON] померла [INFO] , а орендодавець [PERSON] помер [INFO] . 02.01.2009 СТОВ «Агроко» уклало з [PERSON] та [PERSON] угоди про зміну договорів оренди землі, зміни стосувалися збільшення орендної плати. Відповідно до листа начальника відділу у Чорнобаївському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 853 від 21.08.2017, згідно книг реєстрації договорів оренди землі, дані угоди не реєструвалися. Ще при житті, а саме 23.01.2015, [PERSON] звернувся до СТОВ «Агроко» з заявою про те, що не бажає продовжувати з орендарем договорів оренди земельних ділянок, строк яких закінчувався 31.12.2015, і в зв`язку з його заявою та заявами інших орендарів, СТОВ «Агроко» розпочало роботу з виділення земельних ділянок єдиним масивом, що підтверджується копією договору про встановлення площ та меж землекористування від 23.11.2015. В послідуючому договори оренди землі були зареєстровані за іншим землекористувачем, а тому протягом 2016, 2017 р.р. земельні ділянки [PERSON] перебували в оренді іншого користувача СТОВ «Маяк», яке виплачувало протягом цих двох років орендну плату, яку вона отримувала. В подальшому, позивач, порушивши письмові умови договору, передумав передавати спірні земельні ділянки для встановлення площі та меж землекористування єдиним масивом та звернувся в 2016 році до суду з позовом про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими. Позовні вимоги до [PERSON] залишені без розгляду, в зв`язку із його смертю, в рамках цивільної справи № 709/1001/16-ц. Відповідно до цивільної справи № 709/453/17 в березня 2017 року СТОВ «Агроко» звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] , СТОВ «Маяк» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 11.01.2016, скасування державної реєстрації та визнання договору оренди земельної ділянки від 11.02.2008 поновленими. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 позовні вимоги СТОВ «Агроко» задоволені, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 рішення суду залишено без змін. Постановою ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 у частині вирішення вимог про визнання поновленими договорів оренди землі скасовані. У задоволенні позову СТОВ «Агроко» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «Маяк» про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем відмовлено. Суд касаційної інстанції в частині позовних вимог про визнання поновленим договорів оренди вказав, що СТОВ «Агроко» обрало неналежний спосіб захисту порушеного права, наслідком чого є відмова у задоволенні позову в цій частині. У частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування державної реєстрації рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 залишені без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.08.2017 було зупинено виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017, до закінчення касаційного розгляду і поновлене виконання даного рішення лише постановою ВС від 20.01.2021. 10.11.2017 листом за вихідним номером 1498 СТОВ «Агроко» підтвердило, що відповідно до ухвали ВССУ «не вчиняє ніяких дій стосовно спірних земельних ділянок, таким чином в повному обсязі виконавши вимоги викладені в зазначеному судовому рішенні». На даний час, СТОВ «Агроко» без достатньої правової підстави користується належними їй земельними ділянками. Орендну плату за 2018-2022 р.р. вона не отримувала. Практика Європейського суду з прав людини неодноразово звертала увагу суддів на те, що один із принципів верховенства права є принцип юридичної визначеності. Юридична визначеність передбачає дотримання принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Таким чином, спір СТОВ «Агроко» про продовження орендних правовідносин з відповідачами вирішений та вичерпаний в межах цивільної справи № 709/453/17. В постанові ВС не зазначив про можливість позивача в майбутньому звернутися до суду з новим позовом. Дані висновки кореспондуються зі змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц. Окрім того, вимога щодо зобов`язання її в судовому порядку укласти з позивачем договори оренди позбавляє її конституційного права на власність, створить втручання у її право на мирне володіння майном, а саме формальне обмеження права власності без позбавлення власника правового статусу, що призведе до порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушує принцип свободи договору, закріплений в ст.ст. 6, 627 ЦК України. На підставі вищевикладеного просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Витребувати з архіву Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільні справи за позовами СТОВ «Агроко» до цих же відповідачів, а саме справу № 709/1001/16-ц та справу № 709/453/17 (т. 1 а.с. 75-78). 11.10.2022 відповідачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із клопотаннями про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, яка мотивована наступним. В обґрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності позивач послався на обставини, які стали йому відомі з постанови ВС у справі № 709/453/17, предметом якої були позовні вимоги між цими ж сторонами про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди поновленими із попереднім орендарем, тобто СТОВ «Агроко». Відповідно до даної цивільної справи (№ 709/453/17) рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 позовні вимоги СТОВ «Агроко» задоволені, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 рішення суду залишено без змін. Постановою ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 залишені без змін. Підставою для скасування рішень судів був неправильно обраний позивачем спосіб захисту. В зв`язку з вищенаведеними рішеннями судових інстанцій, 08.02.2021, позивач звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до відповідачів та з урахуванням позиції Верховного Суду з предметом позову «про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі». Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05.07.2022 даний позов залишений без розгляду, в зв`язку з повторною неявкою без поважних причин представника позивача. Вважають, що неправильно обраний позивачем спосіб захисту, як зазначено в Постанові ВС від 20.01.2021, не може свідчити про поважність причини пропуску строку позовної давності. Їм відомо, що позивач звертався з аналогічними позовними вимогами до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в липні 2016 року і залишав даний позов без розгляду. Повторно позивач звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області 06.03.2017 з позовом до цих же сторін, з цих же підстав. Тобто, про порушення його цивільного права, позивачу було відомо, як зазначено в позовній заяві 18.04.2016, і позивач міг би в період строку позовної давності звернутися з належним, ефективним способом захисту порушеного права, чого ним не було зроблено. Звернення позивача з іншими позовними вимогами, які визнані ВС неефективним способом захисту, не є підставою для визнання поважною причиною пропуску строку позовної давності. Інших обставин, які б перешкоджали позивачеві здійснити протягом 3-річного строку звернення до суду з правильно обраним способом захисту та слугували б поважною причиною пропуску строку позовної давності, позивачем не наведено. На підставі вищевикладеного просять суд застосувати наслідки спливу позовної давності відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України і відмовити позивачу в позові (т. 1 а.с.72-74). 18.10.2022 СТОВ «Агроко» подало до суду відповідь на відзив, який мотивований наступним. Позивач не погоджується із твердженням відповідачів про те, що постановою ВС спір СТОВ «Агроко» про продовження орендних відносин з відповідачами є вирішеним та вичерпаним в межах цивільної справи № 709/453/17., а тому повторне встановлення цих же обставин не допускається законом. СТОВ «Агроко», звертаючись 06.03.2017 з позовом у справі № 709/453/17 та заявляючи позовну вимогу про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем, і таким чином констатуючи визначену Законом обставину продовження орендних правовідносин, при цьому не наводячи в прохальній частині змісту цієї додаткової угоди, і не прохаючи суд визнати її укладеною з наведенням текстуального змісту, фактично діяло на підставі усталеної на той час судової практики. Судовими рішеннями було встановлено факт продовження договірних відносин з відповідачами у справі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а також наявне зволікання відповідачів в укладенні додаткової угоди, яка повинна бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами. У справі № 709/618/22 не розглядається питання продовження договорів оренди землі, а розглядається питання зволікання з боку відповідачів щодо укладення додаткових угод до договорів оренди землі. Право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означають право сторони на звернення до суду для укладення додаткової угоди, про що було, всупереч твердженню відповідача, зазначено 20.01.2021 в постанові ВС у справі № 709/453/17. Твердження відповідачів про те, що орендна плата за використання земельних ділянок за 2018-2022 р.р. ними не отримувалася є безпідставним, так як за використання земельних ділянок орендарем СТОВ «Агроко» у вкзаний період було нараховано орендну плату відповідачу, з якої сплачено податки і збори відповідно до чинного законодавства та враховуючи відмову відповідача надати банківські реквізити для здійснення безготівкової виплати орендної плати, було здійснено спроби виплатити орендну плату зокрема в касі підприємства та поштовим переказом. Отримувати орендну плату за користування земельними ділянками відповідачі категорично відмовилися. Відповідно не отримання орендної плати виникло з вини відповідача. Твердження відповідачів про те, що зобов`язання їх в судовому порядку укласти з позивачем договори оренди позбавляє відповідача конституційного права на власність, створить втручання у її право на мирне володіння майном, а саме формальне обмеження права власності без позбавлення власника правового статусу є помилковим та безпідставним, так як ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачає поновлення договору оренди землі у разі відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновлення договору оренди землі, а ч.ч. 8 та 9 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Стосовно твердження відповідача [PERSON] про те, що у 2015 році її батько [PERSON] , спадкоємцем якого вона є, повідомляв СТОВ «Агроко» про те, що не бажає продовжувати договори оренди землі, строк яких закінчувався 31.12.2015 та підписання 23.11.2015 договору з позивачем про встановлення площ та меж землекористування, що свідчить про досягнення домовленості про припинення дії договорів оренди землі у разі закінчення строку його дії, зазначає наступне. Дане твердження відповідача є помилковим та безпідставним, так як у 2015 році [PERSON] задовго до закінчення договору оренди (дата закінчення 31.12.2015) звернувся до СТОВ «Агроко» із заявою про те, що в подальшому сам буде обробляти свої земельні ділянки і не бажає продовжувати договори оренди. 16.09.2015 СТОВ «Агроко» більш як за 100 днів до закінчення строку дії вищевказаних договорів оренди землі надіслав відповідачам по справі письмові повідомлення з прикладенням проектів додаткових угод до укладених з СТОВ «Агроко» договорів оренди землі, якими повідомив про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк. Це стосується і відповідачки [PERSON] , яка задовго до закінчення договору оренди землі зверталася із заявою до СТОВ «Агроко» про не бажання продовжувати договір оренди, однак у передбачений законом строк на пропозицію СТОВ «Агроко» про продовження договорів оренди землі не відповіла. Договір про встановлення площ та меж землекористування був укладений з метою планування посівів та за умови припинення договорів оренди безперешкодного виділення земель їх власникам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва одноосібно. Відповідачі ухилилися від укладення договорів оренди землі на новий строк із СТОВ «Агроко», більше того жоден із відповідачів взагалі не висловив ніяких письмових заперечень протягом місячного терміну з моменту отримання листів-повідомлень з прикладеними до них проектами додаткових угод про продовження з СТОВ «Агроко» терміну дії договорів оренди землі, тоді як СТОВ «Агроко» продовжувало користуватися, і користується на даний час цими земельними ділянками. Відповідач звертає увагу суду на те, що 02.01.2009 СТОВ «Агроко» уклало з [PERSON] та [PERSON] угоди про зміну договорів оренди землі, які стосувались збільшення орендної плати, але дані угоди згідно книг реєстрації договорів оренди землі не були зареєстровані. На вказане твердження позивач зазначає, що дані угоди були підписані сторонами договору та згідно п. 5 Угод вступили в законну силу з моменту підписання її сторонами. Проведення державної реєстрації цих угод сторонами договору не передбачалось та не проводилось. Все вищевикладене свідчить про те, що відповідачі безпідставно зволікають та не виконують свої зобов`язання по укладенню додаткових угод до договору оренди землі про їх поновлення на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попередніми договорами, у відповідності до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (т. 1 а.с. 98-104, 106-112). 02.11.2022 представник відповідачів адвокат Охріменко Н.І. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає про необґрунтованість доводів викладених у відповіді на відзив. Відповідачі не зволікали в укладенні додаткових угод, вони просто не бажали продовжувати орендні відносини з позивачем і про не визнання позову зазначали як при розгляді цивільної справи № 709/453/17, так і в даній справі, що є предметом розгляду. Відповідачі заперечують отримання орендної плати за 2018-2022 р.р. відповідно до викладених у відповіді тверджень позивача (т. 1 а.с. 127-128). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05.12.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначенго справу до розгляду по суті. Клопотання відповідачів [PERSON] , [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано із архіву Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільні справи № 709/1001/16-ц, № 709/453/17 (т. 1 а.с. 140-142). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.02.2024 у задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Побиванця Ю.В. про закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - відмовлено (т. 1 а.с. 147-149). В судовому засіданні представник позивача СТОВ «Агроко» - Петренко Ю.І. позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити з підстав зазначених у позові. В судовому засіданні представник відповідачів адвокат Побиванець Ю.І. просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суду пояснив, що, на його думку, відсутні правові підстави для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності позивачем з підстави перебування на розгляді ВС цивільної справи № 709/453/17 за позовом СТОВ «Агроко» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «Маяк» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 11.01.2016, скасування державної реєстрації та визнання договору оренди земельної ділянки від 11.02.2008 поновленими, оскільки у позивача не було жодних перепон при подачі позову до суду обрати належний спосіб захисту. У свою чергу у відповідачів були правомірні очікування вважати, що після розгляду справи ВС спір вирішений остаточно та позивач не буде звертатися з даним позовом повторно. Якщо суд все таки прийде до переконання, що строк позовної давності був пропущений позивачем з поважних причин, просить відмовити у задоволенні позову з підстави обрання позивачем не ефективного способу захисту. Так орендні правовідносини з приводу користування СТОВ «АГРОКО» земельними ділянками належними відповідачам були припинені, про що внесені відповідні записи у Державні реєстри речових прав та земельні ділянки були повернуті відповідачам, а тому у разі визнання судом укладеними додаткових угод до договорів оренди землі їх не можливо буде зареєструвати у передбачений законом спосіб. Крім того, [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , у 2015 році зверталися до СТОВ «Агроко» із заявами щодо небажання продовжувати оренду із позивачем, а отже їх воля на припинення орендних правовідносин із СТОВ «АГРОКО» була зрозуміла. Також, відповідачі [PERSON] , [PERSON] заперечують щодо отримання ними листів-повідомлень від СТОВ «Агроко» із проектами додаткових угод. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав зазначених у відзиві на позов. Підтримала позицію свого представника адвоката Побиванця Ю.І. висловлену в судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав зазначених у відзиві на позов. Підтримала позицію свого представника адвоката Побиванця Ю.І. висловлену в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини справи. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Отже, під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Предметом позову, відповідно до змісту позовних вимог, є визнання укладеними Додаткових угод до договору оренди землі від 11.02.2008, який було укладено між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , додаткової угоди до договору оренди землі від 11.02.2018, який було укладено між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] , спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] , додаткової угоди до договору оренди землі від 02.01.2009, який було укладено між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] . Відповідно до змісту позову підставою позову зазначено порушення переважного права позивача на укладення Додаткових угод до договорів оренди землі. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,7656 га, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 005693 від 19.11.2002, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 476 (т. 1 а.с. 20). Відповідно до відомостям державного акту на право приватної власності на землю від 26.03.2001 серія ЧР № 19-29-02-0825, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 825, [PERSON] передано у приватну власність на підставі рішення Чорнобаївської селищної ради від 23.03.2001 № 11 земельну ділянку площею 2,8234 га, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради для ведення товарно-сілськогосподарського виробництва (т. 1 а.с. 27). Відповідно до відомостям державного акту на право приватної власності на землю від 26.03.2001 серія ЧР № 19-29-02-0824, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 824, [PERSON] передано у приватну власність на підставі рішення Чорнобаївської селищної ради від 23.03.2001 № 11 земельну ділянку площею 5,6468 га, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради для ведення товарно-сілськогосподарського виробництва (т. 1 а.с. 37). Згідно відомостям державного акту на право приватної власності на землю від 18.07.2011 серія ЯЛ № 843636, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 712515511000824, [PERSON] передано у приватну власність на підставі рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.03.2011 № 2-45/2011 земельну ділянку площею 2,9767 га, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради для ведення товарно-сілськогосподарського виробництва (т. 1 а.с. 38). 11.02.2008 між [PERSON] \~та СТОВ «Родина» укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передав орендарю у користування належну йому земельну ділянку, що розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області: кадастровий номер 7125155100:05:000:0825, площею 2,8234 га. Пунктом 8 договору оренди землі передбачено, що договір укладено строком на 8 років, починаючи з 01 січня 2008 року і закінчуючи 31 грудня 2015 року. Договір був зареєстрований в Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 28 серпня 2008 року за № 040879700322. Між [PERSON] та СТОВ «Родина» 11.02.2008 укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передала орендарю у користування належну їй земельну ділянку, що розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області: кадастровий номер 7125155100:05:000:0824, площею 5,6468 га. Пунктом 8 договору оренди землі передбачено, що договір укладено строком на 8 років, починаючи з 01 січня 2008 року і закінчуючи 31 грудня 2015 року. Договір був зареєстрований в Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29 вересня 2008 року за № 040879700982. Між [PERSON] та СТОВ «Родина» 02.01.2009 було укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] передала, а СТОВ «Родина» прийняло у користування належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:05:000:0476, площею 2,7657 га, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області. Відповідно до пункту 8 договору оренди землі він укладений строком на 7 років. Договір зареєстрований в Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 07 грудня 2009 року за № 040979700038. Відповідно до нової редакції статуту СТОВ «Агроко» від 20 квітня 2014 року, це товариство є правонаступником прав та обов`язків СТОВ «Родина». СТОВ «Агроко» 02.01.2009 уклали з [PERSON] та [PERSON] угоди про зміну договорів оренди землі, зміни стосувалися збільшення орендної плати. СТОВ «Агроко» 01.01.2013 уклало з [PERSON] додаткову угоду про зміну і доповнення договору оренди землі, ці зміни стосувалися збільшення орендної плати. З довідки Відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області від 16 травня 2016 року № 3473 вбачається, що [PERSON] успадкував земельну ділянку (паю) площею 2,9767 га, кадастровий номер 7125155100:05:000:0824 після смерті своєї матері [PERSON] , державний акт ЯЛ 843636, зареєстрований 18 липня 2011 року. Між [PERSON] та СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «Агроко», 02 серпня 2011 року укладено угоду про зміну і доповнення договору оренди землі від 11 лютого 2008 року, зміни стосувалися розміру орендної плати. [PERSON] помер [INFO] . Його правонаступником в орендних праовідносинах, до якої в порядку\~статті 1216 ЦК України\~перейшли всі права та обов`язки (спадщина) за спірними договорами оренди землі, є [PERSON] [PERSON] 23 січня 2015 року, тобто задовго до закінчення договорів оренди звернувся до СТОВ «Агроко» із заявою про те, що в подальшому сам буде обробляти свої земельні ділянки і не бажає продовжувати договори оренди. Діючи відповідно до вимог закону, СТОВ «Агроко» розпочав роботу з виділення вказаних земельних ділянок селянам для обробітку єдиним земельним масивом, що підтверджується договором про встановлення площ та меж землекористування, що підтверджується договором від 23 листопада 2015 року. СТОВ «Агроко» 16 вересня 2015 року більш як за 100 днів до закінчення строку дії договорів оренди землі надіслало орендодавцям письмові повідомлення з прикладенням проектів додаткових угод до укладених з СТОВ «Агроко» договорів оренди землі, якими повідомило про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк. СТОВ «Агроко» запропонувало відповідачам у справі укласти договори оренди землі на новий строк на наступних умовах, а саме: строк дії договору - 10 років; орендна плата - 6 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 145 152,99 грн, що становить в рік 8 709,18 грн. [PERSON] та [PERSON] отримали листи-повідомлення з додатками 21 вересня 2015 року, а також від [PERSON] конверт повернувся за закінченням терміну зберігання. З отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації СТОВ «Агроко» стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів оренди землі від 11 січня 2016 року передали спірні земельні ділянки в користування іншій юридичній особі - відповідачу СТОВ «Маяк», і зазначені договори були зареєстровані державними реєстраторами Чорнобаївського районного управління юстиції за СТОВ «Маяк». Вказані обставини встановлені постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021, справа № 709/453/17, а тому відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказуванню. Також судом встановлено, що СТОВ «Агроко» вважаючи, що воно має переважне право перед іншими особами на укладення договорів оренди земельних ділянок на новий строк 06.03.2017 звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА в Черкаській області про визнання договорів оренди землі з ТОВ «МАЯК» недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем, тобто зі СТОВ «АГРОКО». Під час розгляду справи за заявою СТОВ «Агроко» від 29.03.2017 до участі у справі було залучено [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , який [INFO] помер. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 у справі № 709/453/17 позов СТОВ «АГРОКО» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем задоволено повністю. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 між СТОВ «МАЯК» та [PERSON] , який був зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 03.02.2015 року за № 12452698 та скасовано державну реєстрацію цього договору. Визнано поновленим договір оренди землі від 02.01.2009, предметом якого є земельна ділянка площею 2,7657 га., кадастровий номер 7125155100:05:000:0476, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 07.12.2009 за № 040979700038. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 між СТОВ «МАЯК» та [PERSON] , який був зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 23.02.2016 року за № 13488271 та скасував державну реєстрацію цього договору. Визнано поновленим договір оренди землі від 11.02.2008, предметом якого є земельна ділянка площею 2,9767 га., кадастровий номер 7125155100:05:000:0824, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] , спадкоємцем якого є [PERSON] , зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 28.08.2008 року за № 040879700322. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2016 між СТОВ «МАЯК» та [PERSON] , який був зареєстрований державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області 23.02.2016 року за № 13488025 та скасовано державну реєстрацію цього договору. Визнано поновленим договір оренди землі від 11.02.2008, предметом якого є земельна ділянка площею 2,8234 га., кадастровий номер 7125155100:05:000:0825, укладений між СТОВ «Родина», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКО» та [PERSON] , спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29.09.2008 року за № 040879700982. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 у справі № 709/453/17 апеляційну скаргу СТОВ «МАЯК» відхилено. Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 у справі за позовом СТОВ «АГРОКО» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем - залишено без змін. 20.01.2021 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 709/453/17 касаційна скарга СТОВ «МАЯК» задоволена частково. Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 у частині вирішення вимог про визнання поновленими договорів оренди землі - скасовані. У задоволенні позову СТОВ «АГРОКО» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА в Черкаській області про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем - відмовлено. У частині вирішення вимог про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування державної реєстрації, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.06.2017 та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19.07.2017 - залишено без змін. Підставою для скасування судових рішень стало те, що позивачем для захисту своїх порушених прав було обрано не належний спосіб захисту, а саме при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту, а ні визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем. 08.02.2021 СТОВ «Агроко» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі (справа № 709/134/21), яка ухвалою від 05.07.2022 була залишена без розгляду в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника позивача. 05.08.2022 СТОВ «Агроко» звернулося до суду із даним позовом повторно (справа № 709/618/22), в якому просить суд у зв`язку з перебуванням в період з 10.03.2017 по 04.02.2021 на розгляді в Чорнобаївському районному суді Черкаської області, апеляційному суді Черкаської області та Верховному Суді цивільної справи № 709/453/17, визначити поважними причинами пропущення строків позовної давності зверненням з даним позовом до суду для СТОВ «АГРОКО» та поновити цей строк. Сторона відповідача заперечує право позивача звернутися до суду із позовом про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі посилаючись на наявність постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 709/453/17, якою у задоволенні позовної вимоги позивача в частині визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем було відмовлено у зв`язку з обранням позивачем не належного способу захисту порушеного права. На вищезазначене твердження суд зазначає наступне. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами. Однак із аналізу змісту позовних вимог позивача у справі № 709/453/17 та 709/618/22 вбачається, що матеріально-правова вимога позивача (предмет позову) у справі №709/618/22 (визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі) відрізняється від матеріально-правової вимоги (предмету позову) у справі №709/453/17 (визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем). Крім того, відрізняється і склад сторін у справах. Так у справі №709/618/22 сторонами по справі є СТОВ «Агроко», [PERSON] та [PERSON] , а сторонами по справі № 709/453/17, окрім вищезазначених осіб, є СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської РДА в Черкаській області. У зв`язку із цим, суд не погоджується із твердженням відповідачів про те, що позивач позбавлений можливості повторно звернутися до суду із позовними вимогами про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі, враховуючи наявність постанови ВС від 20.01.2021, так як вищезазначені справи не є тотожними за складом сторін цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог позивача та відповідність її вимогам закону суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону України «Про оренду землі». За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї з сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»). Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. \~ \~ \~ \~Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»). За змістом статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом. Законодавець передбачає різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій. Наприклад, стаття 764 ЦК України вказує на правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, зазначаючи, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Тож у статті 764 ЦК України законодавець вдався до такого правового регулювання, за яким для настання наслідків у вигляді поновлення договору оренди сторони мають утриматися від дій, які б спричиняли закінчення дії такого договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення, зокрема укладення правочину про продовження договору, не вимагається. Що ж стосується правового регулювання поновлення договору оренди землі, то про обставини його поновлення у відповідний період ідеться у статті 33 Закону України «Про оренду землі». Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (редакції чинної на час виникнення правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Водночас поновлення договору оренди згідно із частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» здійснюється у встановленому законодавством порядку. Так, частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Частиною восьмою статті 33 вказаного Закону передбачено, що оформлення відповідних правовідносин сторін здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі. Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк. Правочин, на підставі якого здійснюється продовження орендних прав та обов`язків, у силу загальних приписів ЦК України щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів має бути вчинений у тій самій формі, що й первісний договір оренди. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди спір про укладення такої угоди, зміни та розірвання первісного договору вирішується судом (статті 651, 652 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частина друга статті 16 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання права, визнання правочину недійсним, зміна та припинення правовідношення. Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому пунктом 6 частини другої статті 16 ЦК України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов`язків сторін за статтею 11 цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18). Тож статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено як підстави поновлення договору оренди землі, так і порядок такого поновлення шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі. Право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означають право сторони на звернення до суду для укладення додаткової угоди. Висновків про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду дійшла також у справі № 908/299/18, вказавши у постанові від 26 травня 2020 року, що при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту. Зазначений висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 709/453/17. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 709/453/17 колегія суддів зробила наступні висновки по спірних правовідносинах між учасниками цієї справи, а саме « … Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач завчасно до закінчення визначеного законом строку повідомив орендодавця [PERSON] про намір продовжити договір оренди земельної ділянки, надіславши додаткову угоду, тобто скористався наданим йому правом та вчинив дії, спрямовані на реалізацію свого переважного права на продовження договору оренди, забезпечення поновлення права користування відповідною земельною ділянкою. За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що укладення [PERSON] (орендодавцем, власником орендованої земельної ділянки) нового договору оренди земельної ділянки суперечить законодавству та порушує права та інтереси первинного орендаря СТОВ «Агроко» щодо поновлення договору оренди. Також, суди попередніх інстанцій встановили, що позивач завчасно до закінчення визначеного законом строку повідомив орендодавця [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , про намір продовжити договір оренди земельної ділянки, надіславши додаткову угоду, тобто скористався наданим йому правом та вчинив дії, спрямовані на реалізацію свого переважного права на продовження договору оренди, забезпечення поновлення права користування відповідною земельною ділянкою, а тому за відсутності заперечення щодо угоди із попереднім орендарем укладення орендодавцем (власником орендованої земельної ділянки) нового договору оренди земельної ділянки з СТОВ «Маяк» суперечить законодавству та порушує права та інтереси первинного орендаря СТОВ «Агроко» щодо поновлення договору оренди. Направлення заяви [PERSON] про подальшу обробку своїх земельних ділянок і не бажання продовжувати договори оренди з СТОВ «Агроко» майже за рік до закінчення строку договорів оренди обґрунтовано не взято судами до уваги, оскільки виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (постанова Великої Палати Верховного Суду висловлений у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18, провадження № 14-99цс20). Суд першої інстанції, з яким також погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що на момент укладення та державної реєстрації права оренди, а саме договору оренди від 11 січня 2016 року між [PERSON] та новим орендарем СТОВ «МАЯК», був чинним договір, укладений позивачем та [PERSON] 02 січня 2009 року щодо тієї самої земельної ділянки, строк його дії не закінчився, і той факт, що цей договір в установленому договором чи законом порядку розірваний або визнаний недійсним судом, не підтверджено. Позивач завчасно до закінчення визначеного законом строку повідомив орендодавця [PERSON] про намір продовжити договір оренди земельної ділянки, надіславши додаткову угоду, тобто скористався наданим йому правом та вчинив дії, спрямовані на реалізацію свого переважного права на продовження договору оренди, забезпечення поновлення права користування відповідною земельною ділянкою. Тож суди правильно вказали, що за таких обставин укладення орендодавцем [PERSON] (власником орендованої земельної ділянки) нового договору оренди земельної ділянки з СТОВ «Маяк» під час дії договору оренди цієї земельної ділянки з іншим орендарем суперечить законодавству та порушує права та інтереси первинного орендаря СТОВ «Агроко» щодо поновлення договору оренди..». Згідно з положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, Верховним Судом у постанові від 20.01.2021 було констатовано право СТОВ «Агроко» (Орендаря) на поновлення договорів оренди землі на новий строк, враховуючи наявність у нього переважного права оренди землі, процесуальну поведінку відповідачів по справі (Орендодавців), а саме їх «мовчазну згоду» на поновлення договорів на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором, зволікання відповідачів із укладенням Додаткових угод та можливість захисту порушеного права позивача шляхом визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі. В судовому засіданні представником відповідачів адвокатом Побиванцем Ю.І. акцентовано увагу суду на тому, що у зв`язку із припиненням речового права оренди земельних ділянок належних відповідачам обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, оскільки у разі визнання судом укладеними додаткових угод до договорів оренди землі вони не можуть бути зареєстровані державним реєстратором у порядку передбаченому законом у зв`язку із припиненням речового права оренди. Із вказаним твердженням не погодився представник позивача зазначаючи про те, що на момент звернення до суду із позовом речове право оренди на спірні земельні ділянки не було припинено, а спір щодо правомірності користування СТОВ «Агроко» земельними ділянками за період часу з 2018 2024 існує і надалі, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечують правомірність користування СТОВ «АГРОКО» їх земельними ділянками у вказаний період. На вищезазначене суд зазначає наступне. Так, дійсно, станом на час розгляду справи судом, речове право оренди земельних ділянок належних відповідачам було припинено, що підтверджується відомостями витягів з Державного реєстру речових прав від 10.01.2024 та 24.01.2024 (т. 2 а.с. 117,118,137). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.02.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Побиванця Ю.І. про закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України з цих підстав було відмовлено (т. 2 а.с. 147-149). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19. Отже, судом в ході розгляду справи встановлено, що спір у сторін виник з приводу орендних правовідносин. Обраний позивачем спосіб захисту (визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі) відповідає вимогам закону на що звернув увагу ВС під час розгляду цивільної справи № 709/453/17. На думку суду обраний позивачем спосіб захисту є ефективним для захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах, оскільки, як було з`ясовано в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не визнають правомірність користування позивачем спірними земельними ділянками за період з 2018-2024 роки, а тому не вирішення судом спору призведе до юридичної невизначеності між сторонами з приводу користування земельними ділянками за вищезазначений період та породить новий спір між сторонами. \~ \~ \~ \~Крім того, суд враховує також той факт, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання укладеними додаткових угод ще до припинення орендних правовідносин між сторонами, а тому мав правомірні очікування на те, що його порушені права будуть поновлені судом. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Отже, оцінивши докази надані сторонами на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 267 ЦК України\~визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру"). Статтею 264 Цивільного кодексу України\~визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі. Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом. Виходячи з аналізу наведених норм, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підвідомчості, а також з іншим предметом спору та\~з іншими матеріально-правовими підставами. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 712/21651/12, від 15.05.2020 у справі № 922/1467/19. Відповідно до\~статті 257 Цивільного кодексу України\~загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Відповідно до відомостям матеріалів справи про порушення свого права позивач довідався 18.04.2016. Отже, на час звернення до суду із позовом (05.08.2022) минув трирічний строк позовної давності, який, враховуючи вищезазначену правову позицію ВС, не преривався шляхом пред`явлення позову до суду з іншим предметом спору. У постанові ВС у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.12.2020, справа № 909/1165/19 колегія суддів звертає увагу, що частиною п`ятою\~статті 267 Цивільного кодексу України\~передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Чинне законодавство не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог. При цьому аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що подання позову з іншими матеріально-правовими підставами не перериває перебігу позовної давності, але, разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи, може бути поважною причиною для поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. Як на підставу для визнання поважними причини пропуску строку позовної давності позивач посилається на те, що з 06.03.2017 по 20.01.2021 цивільна справа за позовом СТОВ «АГРОКО» до [PERSON] , [PERSON] , СТОВ «МАЯК», Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем перебувала на розгляді суду першої, апеляційної та касаційної інстанції. Лише 04.02.2021 позивач довідався про зміст постанови ВС від 20.01.2021. При цьому, звернув увагу суду на те, що позивач звернувся до суду із способом захисту, який на той час відповідав усталеній судові практиці. 08.02.2021 позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі, який був залишений ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05.07.2022 без розгляду у зв`язку із неявкою в судове засідання представника позивача, який був мобілізований до лав ЗСУ. 05.08.2022 позивач звернувся до суду із даними позовом повторно. Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. ЄСПЛ зауважує, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»). Підставою для скасування судом касаційної інстанції рішень попередніх інстанції в частині вимог про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендарем Верховний Суд зазначив, що належним способом захисту прав позивача є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту. При цьому судова практика в цій частині була змінена згідно з постановою Верховного Суду від 15.01.2019 у справі 922/1464/18, тобто коли справа №709/453/17 перебувала на розгляді в суді касаційної інстанції. Після зміни судової практики позивач без зволікання звернувся до суду з новим позовом, у якому виклав вимоги у зміненому вигляді, які раніше не заявлялись. Отже, суд враховує, що вина позивача у зміні судової практики відсутня, а тому не розгляд вимог позивача у зміненому вигляді на які зазначив ВС буде, на думку суду, обмежувати позивача у праві на справедливий суд та доступ до правосуддя. У зв`язку із вищевикладеним суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку позовної давності та поновлює його. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та можливості його задоволення у спосіб обраний позивачем. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, судовий збір по справі покладається на відповідачів. Так, при подачі позову до суду позивач сплачував судовий збір в розмірі 7443 грн, а тому до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі по 3721,50 грн. з кожного. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved