Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-06 00:00:00

[PERSON] (позивач) подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТзОВ «ФК «Кредит Капітал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Києва Іванюта В.М., в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 12934, від 16.12.2020 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення у безспірному порядку з позивача на користь відповідача заборгованості за споживчим кредитним договором №577321 від 29.07.2018, у розмірі 11\~670,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000, 00 грн; стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн. у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову позивач покликається на те, що 16.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис нотapіyca №12934, про стягнення у безспірному порядку з позивача на користь відповідача заборгованість за споживчим кредитним договором № 577321 від 29.07.2018, укладеного (ніби) між позивачем та первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 11670,00 грн., та складається з: 4 000,00 грн. - тіло кредиту; 960, 00 грн. - заборгованість за комісією; 3 780,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2000, 00 грн. - штраф і пеня; 930,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. На підставі вказаного виконавчого напису відповідач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Іванюти І.М. та пред`явив його до виконання. 17.02.2021 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №64555500. Вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням норм законодавства, зокрема, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, а саме: оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, однак нотаріус не врахував, що вчинення виконавчого напису було можливо лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору; сума заборгованості не є безспірною, проте нотаріус не перевірив безспірність вимог стягувача; приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення стягувачем та отримання боржником повідомлень щодо наявності заборгованості за кредитним договором та вимог про виконання зобов`язань за цим договором; кредитний договір № 577321 від 29.07.2018, який був укладений (ніби) між позивачем та первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» - нотаріально не посвідчувався. Повідомляє суд, що Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 за №8673 на ім`я [PERSON] анульовано, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Баршацького І.В. припинена з 01.02.2021 (а.с.1-7). Ухвалою суду від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивача звільнено від сплати судового збору (а.с.39-40). Позивача у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Кожем`яченко В.В. подавав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак подав на розгляд у суд заяву про зменшення судових витрат на правничу допомогу, у якій просить сул розгляд справи здійснювати без представника відповідача, відмовити позивачу у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу та у задоволені позову. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Києва Іванюта І.М. у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені в належний спосіб, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали, правом на подання пояснень не скористалися. Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247\~ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим 16.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. та зареєстрованого в реєстрі за №12934, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №577321 від 29.07.2018, укладеним з ТзОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №19-МЛ від 27.12.2018 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.12.2018 по 23.11.2020. Сума заборгованості становить 10 740,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 11 670,00 грн (а.с.28). Постановами приватного виконавця Іванюти І.М. від 17.02.2021 відкрито виконавче провадження №64555500 про примусове виконання (а.с.23-25). Представником ТзОВ «ФК «Кредит Капітал»» - [PERSON] подано заяву про примусове виконання рішення (а.с.26). Згідно з результату пошуку виконавчого провадження в АСВП від 02.03.2024 та Інформацією про виконавче провадження датою відкриття виконавчого провадження є 17.02.2021, стан виконавчого провадження завершено, про що винесено відповідну постанову (а.с.16-22). Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2021 № 1396/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 5 квітня 2021 року № 5 та на підставі підпункту «е» та «з» пункту частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме, у зв?язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам та набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 за №8673 на ім?я [PERSON] анульовано (а.с.33). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та незгоди позивача з такими діями. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-XII), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік). Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №3425-XII порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Нормою статті 87 Закону №3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону №3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 розділу «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім цього, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 16.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. та зареєстрованого в реєстрі за №12934, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №577321 від 29.07.2018, укладеним з ТзОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №19-МЛ від 27.12.2018 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.12.2018 по 23.11.2020. Сума заборгованості становить 10 740,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 11 670,00 грн. 17.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Іванютою І.М. відкрито виконавче провадження №64555500 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на: вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням діючого законодавства; не отримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги; неотримання ним від стягувача письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; відсутність безспірності заборгованості та не вжиття нотаріусом всіх заходів для перевірки цих обставини. Стороною відповідача не наведено жодних аргументів та не надано жодного доказу в обґрунтування визнання чи невизнання позову. Суд звертає увагу на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 16.12.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У оскаржуваному виконавчому написі приватний нотаріус як на одну з підстав його вчинення покликається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд зазначає, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування аргументів позивача та підтвердження своїх аргументів. Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами саме нотаріально посвідченого кредитного договору, який у подальшому був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, таким чином порушено порядок вчинення виконавчого напису. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом у постановах від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), 15.03.2020 у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), 21.10.2020 у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку і іншим аргументам, наведеним стороною позивача. На підтвердження аргументів щодо небезспірності суми заборгованості представником позивача не надано жодного належного і допустимого доказу, а також не надано мотивованого розрахунку суми заборгованості, відмінної від тієї, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом. Водночас, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 в справі №305/2082/14(провадження№ 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зауважує, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. У нотаріальному процесі, який пов`язаний із вчиненням виконавчого напису нотаріусом, боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором. Процедура стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 в справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що навіть за відсутності доказів небезпірності заборгованості, яка пропонується до стягнення з позивача на користь відповідача за виконавчим написом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Щодо стягнення судового збору. Оскільки при звернення до суду із позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід державного бюджету слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Щодо заяви про стягнення витрат на професійну правнику допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн., слід зазначити наступне. Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, у зв`язку з чим суд звертає увагу на таке. Згідно з частинами 1, 3 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Стороною позивача на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правничої (правової) допомоги №78/24-ІІ від 28.02.2024, укладений між адвокатом Кожем`яченко В.В. та [PERSON] , за змістом якого адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання договору (п. 1.1. Договору). За надання правової (правничої) допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату фіксовану суму гонорару в розмірі 15\~000 грн. (п.3.5); опис надаваємих послуг до Договору про надання правової/правничої допомоги №78/24-ІІ від 28.02.2024 (а.с.13). Суд зазначає, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача. Водночас, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved