Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Відповідач у судове засідання не явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує, просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивача у судове засідання не явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягав. Представник третьої особи - Виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітньої дитини, також просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалою суду від 12.02.2024р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 13.03.2024р. о 09 год. 15 хв. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду через представника із позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнення на її користь аліментів. Так, сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Коли дитині був рік, відповідач покинув сім`ю. З того часу відповідач не спілкується із донькою, не приймає участі в її вихованні, не цікавиться її життям, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні. Крім того, весь цей час відповідач не цікавиться здоров`ям дитини, її успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішньої освіти, не створюють умов для отримання нею освіти. \~ \~Таким чином,\~позивач вважає,\~що відповідач ухилившись від виконання своїх батьківських обов`язків самоусунувся від батьківства. Виховання доньки наразі покладено на матір, вона піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, позивач вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, тому є безумовні підстави для позбавлення його батьківських прав. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача виходячи з наступного. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо доньки [PERSON] , 2014 року народження буде відповідати інтересам дитини та направлено на захист її прав та інтересів. За ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2ч.1ст.164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. \~ \~Як було\~встановлено судом,\~сторони \~батьками [PERSON] ,\~2014\~р.н.\~Батько дитини неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Коли дитині був рік відповідач покинув родину, та з того часу дитиною не цікавиться. Всю відповідальність за життя, здоров`я, безпеку дитини несе позивач. Злата проживає з матір`ю, вона утримує та виховує дитину. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача, принижує гідність дитини. Крім того, виконком Ренійської міської ради як орган опіки та піклування 12.04.2024 р. затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON] , 2014 року народження. Згідно ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства", ст. ст. 141, 150, 151, 155, 157 та ст. 180 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Оскільки нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками носять свідомий, тривалий характер, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини буде відповідати інтересам дитини. Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , 2014 р.н. в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з19.09.2023 року. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved