Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-02 00:00:00

02.01.2024 року [PERSON] , через свого представника адвоката Сачаєву Ірину Олександрівну, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» суму доплати страхового відшкодування в розмірі 5065,68 грн.; стягнути з [PERSON] на його корить франшизу в розмірі 2500,00 грн. та стягнути з [PERSON] на його корить моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що водій [PERSON] 23.12.2022 року, близько 15.17 год., керуючи автомобілем\~Chevrolet Aveo державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, напроти буд.52, порушив\~п.10.1 Правил дорожнього руху\~України перед початком руху, не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter, державний знак\~ [NUMBER] , під керуванням\~[PERSON] , який рухався в попутному напрямку та здійснював заїзд на паркувальне місце. Внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 15.03.2023 року постановою Київського районного суду м. Одеси [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП було закрито, у зв`язку з закінченням строків на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст.38 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова Група «ТАС», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №208400940 від 22.03.2022 року. Позивач зазначає, що він звернувся до ПАТ «Страхова Група «ТАС» з заявою про страхове відшкодування. Відповідно звіту №82-D-12/78 від 05.07.2023 року ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Volkswagen Transporter, державний знак\~ [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 23.12.2022 року складає 11127,63 грн., включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали. Проте, ПАТ «Страхова Група «ТАС» повідомило, що матеріальний збиток, згідно вказаного вище звіту становить 10131,36 грн. Франшиза, згідно ОСЦПВВНТЗ №208400940 від 22.03.2022 року, становить 2500,00 грн. і таким чином розрахунок страхового відшкодування складає 2565,68 грн. (10131,36 грн./2 винні особи 2500,00 грн.). Позивач не погоджується з висновками ПАТ «Страхова Група «ТАС», яке при зменшенні страхової виплати послався на ч.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки винним у скоєнні дорожньо-транспортої пригоди було визнано лише відповідача [PERSON] та обмеживши страхову виплату на суму 5065,68 грн. ПАТ «Страхова Група «ТАС» порушив права позивача, у зв`язку з чим він просить стягнути вказану суму на його користь, крім того, стягнути з відповідача [PERSON] суму франшизи в розмірі 2500,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 08.02.2024 року було прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 08.03.2024 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з доводами позивача, оскільки вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про витрати проведеного ремонту на станції яка є платником ПДВ, проте позивачем такі документи не надані, таким чином матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Volkswagen Transporter державний знак\~ [NUMBER] , згідно звіту №82-D-12/78 від 05.07.2023 року ФОП [PERSON] без ПДВ, становить 10131,36 грн. При цьому, не притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, через закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою обставиною і не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, крім того вину особи в дорожньо-транспортній пригоді може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення. Представник відповідача зазначає, що відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. За таких обставин розрахунок суми страхового відшкодування склав 2565,68 грн. (10131,36 грн./2 винні особи 2500 грн.), вказану суму Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» сплатило позивачу у повному обсязі, про що останній не заперечує і у зв`язку з чим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні 03.06.2024 року представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі. У судове засідання 03.06.2024 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» не з`явився, надав відзив відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити. У судове засідання 03.06.2024 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів та за наявності відзиву на позовну заяву відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено,\~що [PERSON] 23.12.2022 року, близько 15.17 год., керуючи автомобілем\~Chevrolet Aveo державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, напроти буд.52, порушив\~п.10.1 Правил дорожнього руху\~України перед початком руху, не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter, державний знак\~ [NUMBER] , під керуванням\~[PERSON] , який рухався в попутному напрямку та здійснював заїзд на паркувальне місце. Внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 15.03.2023 року постановою Київського районного суду м. Одеси [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 23.12.2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , відповідно до якого 23.12.2022 року о 15.17 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter державний знак\~ [NUMBER] по вул. Люстдорфська дорога, 52 в м. Одесі, під час зміни напрямку руху, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпеці маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Aveo державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП було закрито, у зв`язку з закінченням строків на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст.38 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова Група «ТАС», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №208400940 від 22.03.2022 року, відповідно до якого визначено строк його дії з 25.03.2022 року по 24.03.2023 року, зазначено суму страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн., розмір франшизи 2500,00 грн. Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до ПАТ «Страхова Група «ТАС» з заявою про страхове відшкодування. Відповідно звіту №82-D-12/78 від 05.07.2023 року ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Volkswagen Transporter, державний знак\~ [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 23.12.2022 року складає 11127,63 грн., включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 10131,35 грн. (без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали). Відповідно до\~ст.\~4\~ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.13 ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частини першої\~статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина перша\~статті 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення частини другої\~статті 1188 ЦК України. Статті\~1187,\~1188 ЦК України\~відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не безпосередньо на особу, яка заподіяла таку шкоду, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини особи, яка завдала шкоди. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про страхування»\~страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Закону України "Про страхування"\~договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 980 ЦК України\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно із\~ст. 981 ЦК України\~договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Згідно\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 20 Закону України "Про страхування"\~страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону\~передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. За приписами\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За вимогами ч. 1 ст. 628\~ЦПК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 1\~ст. 25 Закону України "Про страхування"\~визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку,встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з пунктом 9.1. статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія зобов`язана здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхової суми. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житло, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial