Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] ,третя особа - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] 31.07.2005 року актовий запис №9 і від даного шлюбу народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . В подальшому життя між ними не склалось і 22 травня 2012 року шлюб було розірвано, згідно рішення Маневицького районного суду, справа №0311/3839/2012. В зв`язку з тим, що колишній чоловік не допомагав матеріально утримувати дітей, то вона вимушена звернутися до Маневицького районного суду Волинської області з проханням стягнути з нього аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей і своїм рішенням Маневицький районний суд Волинської області задовольнив її вимоги та зобов`язав відповідача сплачувати аліменти на дітей, до досягнення ними повноліття, згідно судового наказу від 13.12.2010 року №478/154-11. На даний час їхньому сину, [PERSON] , виповнилось вісімнадцять років, однак він продовжує навчатись у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на денній формі навчання, що підтверджується довідкою №03/1141 від 05 березня 2024 року. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Оскільки їхньому сину, [PERSON] , виповнилось вісімнадцять років, відповідач не проявляє ініціативи що до матеріального забезпечення. Увесь тягар по утриманню та вихованню ліг лише на плечі позивача [PERSON] . Однак вона, сама не в змозі повноцінно утримувати спільного сина. ЇЇ матеріальне становище цього не дозволяє. Вона, [PERSON] на даний момент не працює, одна утримує двох дітей, має тяжке матеріальне становище, а колишній чоловік має можливість їй допомагати, оскільки є ще молодою та фізично здоровою людиною, але цього робити не хоче, інших дітей на утриманні не має. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму за загальним показником, щомісячно з моменту пред`явлення позову до суду, та до досягнення 23 років або припинення навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, вказала в позові про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, хоча належним чином неодноразово викликався в суд, відзиву не подав. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] 31.07.2005 року і від даного шлюбу народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . В подальшому життя між ними не склалось і 22 травня 2012 року шлюб між ними було розірвано, згідно рішення Маневицького районного суду, справа №0311/3839/2012. В зв`язку з тим, що колишній чоловік [PERSON] не допомагав матеріально утримувати дітей, вона вимушена була звернутися до Маневицького районного суду Волинської області з проханням стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей і своїм рішенням Маневицький районний суд Волинської області задовольнив її вимоги та зобов`язав відповідача сплачувати аліменти на дітей, до досягнення ними повноліття, згідно судового наказу від 13.12.2010 року №478/154-11. На даний час їхньому сину, [PERSON] , виповнилось вісімнадцять років, однак він продовжує навчатись у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на денній формі навчання, що підтверджується довідкою №03/1141 від 05 березня 2024 року. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Оскільки їхньому сину, [PERSON] , виповнилось вісімнадцять років, відповідач не проявляє ініціативи що до матеріального забезпечення. Утриманням та вихованням сина займається позивач [PERSON] . Однак вона, сама не в змозі повноцінно утримувати їх спільного сина. ЇЇ матеріальне становище цього не дозволяє. [PERSON] на даний момент не працює, має тяжке матеріальне становище, а відповідач [PERSON] має можливість їй допомагати, оскільки є ще молодою та фізично здоровою людиною. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 22 травня 2012 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2020 року, судового наказу винесеного Маневицьким районним судом Волинської області від 13 грудня 2010 року, довідки виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки за № 03/1141 від 05 березня 2024 року, витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 565 від 19 березня 2024 року, копії паспорту громадянина України № [NUMBER] від 02 жовтня 2020 року, копії паспорту громадянина України виданого Маневицьким РС УМВС України серії АЮ 210243 від 04 липня 2013 року, копії картки платника податків [PERSON] від 19 березня 2015 року. Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог. Оскільки відповідач [PERSON] не подав до суду відзиву, суд рахує, що сторони узгодили між собою розмір аліментів в частині не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Але оскільки [PERSON] досяг повноліття, суд рахує застосувати розмір прожиткового мінімуму за загальним показником, Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, має для цього відповідний доход, по стану здоров`я спроможний надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача, аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму за загальним показником, починаючи з 03 квітня 2024 року та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) підлягає стягненню на рахунок ГУК у Волин.обл/смт Маневичі/22030101 (рахунок отримувача: UA188999980313191206000003560, код отримувача 38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування суду - Маневицький\~районний суд\~Волинської області, платник [PERSON] ) - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: approved